ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 червня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/786/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Бєляновського В.В.,  Богатиря К.В.  

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
Поза межами приміщення суду, за допомогою комплексу «EasyCon»: 
Особисто арбітражний керуючий - Косенко С.Г., посвідчення  № 645 від 29.03.2013;  
від Головного управління ДПС у Херсонській області,  Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - Шаповал Д.В., Витяг  з Єдиного  державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань  № б/н від 30.09.20;  
Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 (про визнання кредиторських вимог)
по справі № 923/786/20 
за заявою кредитора ОСОБА_2 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія»
розпорядник майна: арбітражний керуючий Косенко Сергій Георгійович 
про банкрутство 

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.  
місце винесення ухвали: м. Херсон, вул. Театральна, 18,  Господарський суд Херсонської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника у розмірі 1000000 грн, введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна Товариства арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича.
29.09.2020 опубліковано оголошення про відкриття провадження у даній справі про банкрутство за номером 65294.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08.12.2020, з урахуванням ухвали про виправлення від 11.01.2021, за результатами розгляду заяв кредиторів, затверджено реєстр вимог до Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія».
04.02.2021, після закінчення строку, встановленого для їх подання, до суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою він просить визнати його вимоги до боржника в сумі 3   217   000 грн основного боргу та 11   774,50 грн судових витрат. Заявник посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2017 у справі № 653/3116/16-ц з боржника на його користь стягнуто 3   217   000 грн основного боргу та 7   234,50 грн судових витрат. 07.04.2017 судом було видано відповідний виконавчий лист, який наразі перебуває на виконанні в межах зведеного виконавчого провадження № 55988922.
23.02.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву, якою повідомив, що станом на 21.02.2021 боржник має податковий борг, забезпечений податковою заставою, заставодержателем якого виступає ОСОБА_1 ; розмір забезпечених заставою вимог складає 36 136 175, 62 грн. Заставне майно боржника, яке є забезпеченням вимог, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , складається із нежитлових будівель загальною площею 12647,3 кв м та земельної ділянки площею 13,2514 га кадастровий номер № 6522186500:11:003:0022, які належать на праві приватної власності боржнику.
Заявник посилається на те, що 18.12.2015 він, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, сплатив податковий борг ТОВ «ОК «Енергія» в сумі 15612,62грн, про що, зокрема, зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 у справі № 653/4044/15-ц.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 визнано вимоги ОСОБА_1 до Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» в розмірі 4540 грн. судового збору та 3   224   234,50 грн заборгованості.
Відхилено заяву ОСОБА_1 про те, що він є заставодержателем податкової застави, подану до суду 23.02.2021.          Місцевим господарським судом зазначено, що ОСОБА_1 діяв від імені боржника на підставі довіреності, таким чином кошти сплачені ним можуть бути тільки зараховані як сплата боржником податкового боргу.
В межах справи № 653/4044/15-ц було встановлено, що ОСОБА_1 згідно до довіреності від 12.11.2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, актовий запис №595, є представником платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія». Відповідно до платіжного доручення №325065839 від 18.12.2015 року, ОСОБА_1 сплатив до УДКСУ у м. Генічеськ 15 612,62 грн з призначенням платежу - оплата податкового боргу представником з переходом права податкової застави на все майно платника.          Судом зауважено, що дії ОСОБА_1 щодо зазначення в платіжному дорученні як призначення платежу: «оплата податкового боргу представником з переходом права податкової застави на все майно платника» є неправомірними та такими, що неузгоджуються з приписами чинного законодавства та фактичним обставинам, оскільки відповідно до п. 19.1 ст. 19 ПК України платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. 
Крім того, положення ПК України так та положення Порядку застосування податкової застави контролюючими органами встановлюють обов`язок щодо реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах.
Також, судом зазначено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначеною ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 у справі № 653/4044/15-ц було скасовано рішення Апеляційного суду Херсонської області у цій справі від 07.07.2016 та справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.
За результатами нового розгляду, відповідно до ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 25.10.2017 у справі № 653/4044/15-ц  провадження у справі закрито, оскільки ОСОБА_1 відмовився від позову.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 по справі № 923/786/20 частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким задовольнити заяву забезпеченого кредитора/скаржника про те, що він є заставодержателем податкової застави, згідно поданої останнім до Господарського суду Херсонської області заяви від 23.02.2021.
Узагальнені доводи апеляційної скарги. 
Згідно п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Тобто, наявність/відсутність реєстрації податкової застави в Державних реєстрах речових прав не впливає на наявність та чинність самої податкової застави. 
Скаржник зазначає, що податковий орган, отримавши оплату податкового боргу з призначенням платежу «оплата податкового боргу представником з переходом права податкової застави на все майно платника», згідно платіжного доручення від 18.12.2015 № 325065839, фактично погодився з переходом права податкової застави.
Ні Боржник, ні податковий орган, не скористалися своїм правом оскаржити рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26.04.2016 по справі № 653/4044/15-ц.
За твердженням кредитора, внаслідок мовчазної згоди, Боржник та податковий орган вчинили конклюдентні дії спрямовані на визнання податкової застави за заставодержателем - ОСОБА_1 .
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.
27.05.2021 до суду апеляційної інстанції від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому росить залишити без задоволення апеляційну скаргу кредитора, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 у справі № 923/786/20 залишити без змін.
Крім того, кредитор подав клопотання про заміну сторони по справі, у кому просить замінити кредитора по справі - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ 43143201) на правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, що є відокремленим підрозділом ДПС України без права юридичної особи (код ЄДРПОУ 43995495).
26.05.2021 до суду апеляційної інстанції від кредитора ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 у справі № 923/786/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 під час погашення податкового боргу діяв від імені і в інтересах ТОВ «ОК «Енергія», з моменту перерахунку грошових коштів податковий борг був погашений і як наслідок була припинена дія податкової застави. 
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західний апеляційний господарський суд від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 у справі №   923/786/20.
Призначено справу № 923/786/20 до розгляду на 22.06.2021 о 15:00 год.
Колегією суддів у судовому засіданні 22.06.2021 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про зміну сторони. 
В судовому засіданні 22.06.2021 представник Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та Надає пояснення, в яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги та арбітражний керуючий Косенко Сергій Георгійович просили залишити ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 у справі № 923/786/20 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Інші представники сторін в судове засідання не з`явились.
Колегія суддів звертає увагу, що 15.04.2021 на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату       послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.
Отже, ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 була направлена представникам учасників справи № 923/786/20 на електронні адреси, що були зазначені сторонами у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах, а також телефонограмами. 
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі -   Закону про банкрутство).
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
З урахуванням вимог апеляційної скарги, предметом судового розгляду є розгляд кредиторських вимог ОСОБА_1 з вимогами до боржника в розмірі 36 136 175, 62 грн, які забезпечені податковою заставою, заставодержателем якого виступає ОСОБА_1 .
Колегія суддів, враховує сталу практику Верховного Суду з розгляду справ про банкрутство, згідно якої у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);
- ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів; для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня) (постанови: від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);
- метою апеляційного суду є перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно (постанова від 25.06.2019 у справі № 922/116/18).
Наведені висновки не втратили своєї актуальності та значущості з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з питань банкрутства (відповідно до пункту 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки чинний Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.
З огляду на характер даних правовідносин, колегія суддів враховує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства – це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
Згідно з ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
           ОСОБА_1 посилається на те, що перебування майна боржника в податковій заставі та перехід права вимоги податкової застави до заставодержателя ОСОБА_1 підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України  з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 у справі № 653/4044/15-ц.
В даній ухвалі суду вказано, що у грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом «посилаючись на те, що 4 липня 2014 року податковим керуючим Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на підставі рішення про опис майна у податкову заставу передані нежитлові будівлі платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (далі - ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»), про що складено відповідний акт.
Станом на 1 жовтня 2015 року податковий борг ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» становив 15 456,63 грн.
18 грудня 2015 року він, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, сплатив податковий борг у сумі 15 612,63 грн, у зв`язку із чим до нього перейшло право податкової застави право вимоги на нерухоме майно ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія».
На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов`язати реєстраційну службу Генічеського районного управління юстиції зареєструвати за позивачем як заставодержателем заставу, що виникла 4 липня 2014 року, всього рухомого та нерухомого майна, а саме земельних ділянок по АДРЕСА_2  і розташованих на цих земельних ділянках об`єктів нерухомого майна; заборонити вчиняти будь-які дії щодо заставного майна без згоди заставодержателя».
Як вірно зауважено судом першої інстанції, виловлення «у зв`язку із чим до нього перейшло право податкової застави право вимоги на нерухоме майно ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» є не обставиною, встановленою судом, а є викладом позиції позивача.
          Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначеною ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 у справі № 653/4044/15-ц було скасовано рішення Апеляційного суду Херсонської області у цій справі від 07.07.2016 та справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.
          За результатами нового розгляду, відповідно до ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 25.10.2017 у справі № 653/4044/15-ц провадження у справі закрито, оскільки ОСОБА_1 відмовився від позову.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відсутнє судове рішення суду про зобов`язання податкового органу вчинити дії щодо передачі права податкової· застави на майно, що належить ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в цій частині.
Щодо оплати ОСОБА_1 податкового боргу боржника, діючи на підставі довіреності.
Відповідно до статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Статтею 239 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Отже, ОСОБА_1 діяв від імені боржника на підставі довіреності, таким чином кошти сплачені ним можуть бути тільки зараховані як сплата боржником податкового боргу.
В межах справи № 653/4044/15-ц було встановлено, що ОСОБА_1 згідно до довіреності від 12.11.2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, актовий запис №595, є представником платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія». Відповідно до платіжного доручення №325065839 від 18.12.2015 року, ОСОБА_1 сплатив до УДКСУ у м. Генічеськ 15 612,62 грн з призначенням платежу - оплата податкового боргу представником з переходом права податкової застави на все майно платника.
Водночас, дії ОСОБА_1 щодо зазначення в платіжному дорученні як призначення платежу: «оплата податкового боргу представником з переходом права податкової застави на все майно платника» є неправомірними та такими, що не узгоджуються з приписами чинного законодавства та фактичним обставинам справи оскільки:
- відповідно до п. 19.1 ст. 19 ПК України платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах.
Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності.
Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.
Представник платника податків користується правами, встановленими цим Кодексом для платників податків.
-          положеннями п. 38.2 ст. 38 ПК України встановлено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку;
-          п. 87.7 ст. 87 ПК України забороняється будь-яка уступка грошового зобов`язання або податкового боргу платника податків третім особам.
-          перехід права податкової застави до інших осіб публічного чи приватного права не передбачена чинним законодавством, оскільки така застава є прерогативою компетенції податкового органу.
Таким чином, місцевим господарським судом вірно встановлено, що сплата податкового боргу за платіжним дорученням №325065839 від 18.12.2015 здійснена ОСОБА_1 саме як представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» на підставі довіреності.
Оскільки представництво - правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана, або має право, вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Це правовідношення, відповідно до якого одна особа (представник) на підставі набутих нею повноважень виступає і діє від імені іншої особи, яку представляє, створюючи, змінюючи чи припиняючи безпосередньо для неї права та обов`язки.
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що податковим законодавством не передбачені випадки переуступлення чи будь-якого іншого переходу податкової застави до інших осіб публічного чи приватного права, а тому твердження про вчинення конклюдентних дій з боку податкового органу щодо визнання податкової застави за ОСОБА_1 не узгоджується ні з приписами законодавства, ні з фактичними обставинами справи.
Щодо державної реєстрації податкової застави. Колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з абзацом 1 підпункту 87.1, підпунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100цьогоКодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Таким чином, податкова застава є способом забезпечення виконання обов`язку зі сплати грошових зобов`язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.
Відповідно до абзацу 1 пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому.
Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Пунктом 89.8 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний безоплатно   зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі наявності у платника податків непогашеного податкового боргу податковий орган вправі поширити на майно такого платника в межах суми боргу податкову заставу на підставі відповідного рішення керівника податкового органу та складеного акта опису ліквідного майна, яка підлягає реєстрації у відповідному державному реєстрі.
Відповідно до п. 2 р. 4 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року №586 реєстрація податкової застави здійснюється:
щодо рухомого майна - відповідно до Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830, та Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року №73/5;
щодо нерухомого майна - відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” та наказу Міністерства юстиції України від 21.11.2016 року №3276/5 “Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Таким чином, доводи заявника стосовно того, що наявність/відсутність реєстрації податкової застави в Державних реєстрах не впливає на наявність та чинність самої податкової застави є хибними. Оскільки як положення ПК України так і положення Порядку застосування податкової застави контролюючими органами встановлюють обов`язок щодо реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах.
Окрім цього, податковим законодавством не передбачені випадки переуступлення чи будь-якого іншого переходу податкової застави до інших осіб публічного чи приватного права.
          Враховуючи викладене, скаржником недоведена належними та допустимими доказами обставини, викладені у заяві щодо забезпечених заставою кредиторських вимог у розмірі 36136175,62 грн.
У зв`язку з чим, грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника у загальній сумі 36 136 175,62 грн, як забезпечені податковою заставою, заставодержателем якого виступає ОСОБА_1 підлягають відхиленню.
Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про відхилення заяви ОСОБА_1 про те, що він є заставодержателем податкової застави, подану до суду 23.02.2021.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З огляду на наведені обставини, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні, а відтак, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Зважаючи на те, що у задоволені апеляційної скарги відмовлено, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 у справі №923/786/20 – залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про зміну сторони - задовольнити.
Замінити кредитора у справі - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (ЄДРПОУ 43143201) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (ЄДРПОУ ВП   43995495).
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.286 ГПК України.
Повний текст постанови складено 24.06.2021.

Головуючий суддя                                                                                І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                                    В.В. Бєляновський 

Суддя                                                                                                    К.В. Богатир