Ухвала
 
26 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа №264/632/19
провадження №61-5615ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог  - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право особистої власності на будівлю, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог  - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право особистої власності на будівлю.
Рішенням  Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Приморської селищної ради депутатів трудящих (м. Жданова) від 30 січня 1970 року «Про оформлення документів на право власності на жилий будинок 
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ». Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності від 17 лютого 1970 року №49, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 
20 лютого 1970 року за реєстровим №1524, на підставі якого спірний будинок належить ОСОБА_3 .
Постановою Донецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 листопада 2020 року скасовано, прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 
02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року,  повний текст якої виготовлено 05 березня 2021 року, в указаній вище справі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник зазначає про порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд апеляційної інстанції, неповно дослідив та надав правову оцінку наявним у справі доказам.  (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
У тексті касаційної скарги заявником порушено питання щодо зупинення дії оскаржуваної постанови, а в прохальній частині касаційної скарги заявлено клопотання щодо зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявник просить зупинити дію та зупинити виконання постанови Донецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження.
Клопотання аргументовано тим, що у ході розгляду даної справи Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області було задоволено заяву  про забезпечення позову та накладено арешт на домоволодіння за адресою:  
АДРЕСА_1 , та заборонено вчиняти будь-які нотаріальні дії. У разі набрання законної сили постанови, третя особа - ОСОБА_2 може здійснити заходи щодо скасування арешту та здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, що у подальшому унеможливить виконання остаточного судового рішення у даній справі. Указує, що дії третьої особи приведуть до неможливості поновлення його прав.  
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами.
Оскільки у клопотанні не наведено достатніх обґрунтованих підстав, які б були підтверджені письмовими доказами та за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання та дію оскаржуваних судових рішень, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області цивільну справу №264/632/19 за позовом ОСОБА_1 до Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право особистої власності на будівлю.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії  та зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду 
від 03 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження відмовити. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька

                                                                                                      А. І. Грушицький

                                                                                                      І. В. Литвиненко