ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" травня 2021 р.                                                                     Справа №914/1837/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                         Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                                                 Кравчук Н.М.
                                                                                                      Плотніцького Б.Д.
секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Національного університету “Львівська політехніка”, вих. №64-01-605 від 05.04.2021 (вх. № 01-05/1209/21 від 07.04.2021),
на рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 (повне рішення складено 15.03.2021)
у справі № 914/1837/20 (суддя Трускавецький В.П.)
за позовом:    Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівгаз збут”,    м. Львів,
до відповідача: Національного університету “Львівська політехніка”, м. Львів,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Укр газ ресурс”,    м. Київ,
про:    стягнення 96'688,22 грн (з яких: 96'064,86 грн    заборгованість та    623,36 грн    три відсотки річних)

За участю представників від:
позивача: Стернюк В.А. – адвокат;
відповідача: не з`явився;
третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Львівгаз збут” ( далі –ТзОВ “Львівгаз збут”) звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом  про стягнення з Національного університету “Львівська політехніка” (далі – НУ “Львівська політехніка”) 96'688,22 грн, з яких: 96'064,86 грн   - заборгованість та    623,36 грн    - три відсотки річних.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставлено позивачем  природного газу споживачу - Відокремленому підрозділу Львівський коледж «Інфокомунікації» НУ «Львівська політехніка» у період листопад  - грудень 2019 року на суму  96'064,86 грн. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2020 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю “Укр газ ресурс” ( далі - ТзОВ «Укр газ ресурс») третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі №914/1837/20 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з НУ “Львівська політехніка”   на користь ТзОВ “Львівгаз збут”        96'064,86 грн    заборгованості, 623,36 грн    трьох відсотків річних,  2'102,00 грн    відшкодування витрат на оплату судового збору, 14'000,00 грн    відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд  виходив з того, що оскільки матеріалами справи, зокрема листом  АТ «Укртрансгаз» №  1001ВИХ-20-2510 від 29.05.2020, підтверджено факт відібрання відповідачем природного газу у листопаді-грудні 2919 року у позивача, заявлені вимоги про стягнення 96'064,86 грн   заборгованості підлягають задоволенню у порядку передбаченому  ст. 692 ЦК України, з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Окрім того, розглянувши заявлені вимоги про стягнення 623,36 грн  трьох відсотків річних, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що такий здійснено правильно, а тому заявлені вимог підлягають задоволенню.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, НУ “Львівська політехніка” звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі №914/1837/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що відповідно до положень ЗУ «Про ринок природного  газу» та Правил постачання природного газу постачальником природного газу може бути виключно особа, яка має укладений із споживачем договір на постачання природного газу. Правовідносини між сторонами у справі існували на підставі договору №  41АВ797-1008-19 від 20.02.2019 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, який діяв в частині постачання газу з 01.02.2019 до 31.03.2019.
Оскільки жодних додаткових угод на зміну обумовленого договором розрахункового періоду постачання природного газу сторони не укладали, відносини, що існували впродовж лютого, березня 2019 року припинились шляхом їх повного виконання, зобов`язання відповідача перед позивачем з квітня 2019 припинились,  а у спірний період ( листопад-грудень 2019 року)  позивач не був постачальником природного газу для Відокремленого підрозділу Львівський коледж «Інфокомунікації» НУ «Львівська політехніка».
Натомість, між відповідачем в особі Відокремленого структурного підрозділу  Львівський коледж «Інфокомунікації» та ТзОВ «Укр газ ресурс» (третя особа  у справі) було укладено договір №25-06 на постачання природного газу для потреб неприбуткових споживачів від 25.06.2019. На підставі вказаного договору із третьою особою, було підписано акти приймання-передачі природного газу за листопад та грудень 2019 року та проведено їх повну оплату.
Оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що у спірний розрахунковий період ( листопад-грудень 2019 року)  відповідач мав договірні відносини щодо постачання природного газу не з позивачем, а ТзОВ «Укр газ ресурс» (третя особа  у справі), апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
ТзОВ “Львівгаз збут” у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі №914/1837/20  залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Зокрема, позивач зазначає, що з урахуванням визначених ЗУ «Про ринок природного газу», кодексами ГРМ та ГТС, правового статусу та функцій Оператора ГТС ( АТ «Укртрансгаз»), інформація АТ «Укртрансгаз»  щодо здійснення алокації фактичних обсягів природного газу є достатнім доказом, що підтверджує факт постачання газу відповідачу у листопаді-грудні 2019 року саме позивачем.
Наявність між відповідачем та третьою особою  договірних відносин щодо постачання природного газу у спірні розрахункові періоди не свідчить про факт поставки природного газу відповідачу та вибуття активів ( природного газу) від ТзОВ «Укр газ ресурс». Жодних доказів на підтвердження надання послуг з поставки природного газу ТзОВ «Укр газ ресурс» відповідачу за договором у спірний період у матеріалах справи не міститься.
Натомість, закриття АТ «Укртрансгаз»  алокацій на ТзОВ “Львівгаз збут”  свідчить про вибуття відповідних обсягів природного газу з володіння позивача і перехід таких обсягів до відповідача. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ. 
ТзОВ «Укр газ ресурс» у письмових поясненнях на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а у задоволенні позовних вимог у даній справі – відмовити.
Зокрема, третя особа зазначає, що оскільки строк дії укладеного між сторонами договору закінчився 31.03.2019, позивач неправомірно включив відповідача у свій реєстр постачальника на період жовтень-грудень 2019 року, а вказані позивачем обсяги газу постачались поза межами дії договору.
При цьому, третя особа повідомила, що під час укладання Договору №25-06 від 25.06.2019, відповідачем було надані відомості ТзОВ «Укр газ ресурс» для включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді, зокрема і ЕІС-код. Так, за повідомленнями Відповідача його ЕІС-код був - 56ХS00005ЕХ2Т00М.
ТзОВ «Укр газ ресурс» у відповідності до наданої інформації включив до свого Реєстру постачальника ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» Національного університету «Львівська політехніка» з ЕІС-кодом - 56ХS00005ЕХ2Т00М. 
Що стосується постачання природного газу по ЕІС-код 56XS00012DХІ600J, на який посилається позивач в своїй позовній заяві, слід зазначити, що під час проведеної перевірки вказаних обставин було виявлено, що ТзОВ  «Укр газ ресурс» в період жовтень - грудень 2019 року не здійснювало постачання природного газу по ЕІС-код 56XS00012DХІ600J.
Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1837/20  розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкрито   апеляційне провадження за апеляційною скаргою НУ “Львівська політехніка” на рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі № 914/1837/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 17.05.2021.
В судове засідання прибув представник позивача.
Відповідач та третя особа  участі  уповноважених представників  в судовому засіданні не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, причин неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.
З огляду на наведене, оскільки участь сторін в судовому засіданні судом не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу,  просив рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі № 914/1837/20 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:
Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2019 року між ТзОВ «Львівгаз збут» та Відокремленим структурним підрозділом Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» було укладено Договір №  41АВ797-1008-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (бюджетних організацій). 
Згідно з п. 1.2. та 1.3. вказаного Договору, річний плановий обсяг постачання газу  до 11'200 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: лютий -  5'600, березень - 5'600.
Згідно з п. 11.1. цього Договору строк дії договору в частині постачання газу  з 01.02.2019 до 31.03.2019.
25 червня 2019 року між ТзОВ «Укр газ ресурс» та Відокремленим структурним підрозділом Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» укладено Договір №  25-06 на постачання природного газу для потреб неприбуткових споживачів, строк дії якого з 25.06.2019 до 31.12.2019.
Додатковою угодою №  1 до вказаного Договору №  25-06, укладеною між третьою особою та відповідачем ЕІС-код 56XS00012DХІ600J, визначено річний плановий обсяг постачання газу  18'596 куб.м. та погоджено планові обсяги постачання по місяцях: жовтень -3596, листопад - 6000, грудень - 9000.
Згідно з Актом приймання-передачі природного газу за листопад 2019 року  №УГР00001500 від 11.12.2019 ТзОВ «Укр газ ресурс» передало, а ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» прийняло природний газ в загальному обсязі 2'696 тис.куб.м. на загальну суму 20'678,33 грн.
Згідно з Актом приймання-передачі природного газу за грудень 2019 року  №УГР00001603 від 21.12.2019 ТзОВ «Укр газ ресурс» передало, а ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» прийняло природний газ в загальному обсязі 7'600 тис.куб.м. на загальну суму 58'292,03 грн. 
Відповідно до платіжних доручень №84 від 18.12.2019 на суму 20'678,33 грн та № 94 від 23.12.2019 на суму 58'292,03 грн відповідачем сплачено відповідні кошти ТзОВ «Укр газ ресурс».
18 травня 2020 року ТзОВ «Львівгаз збут» звернулось до АТ «Укртрансгаз» із Адвокатським запитом №  2520 (а.с. 14), у якому просило надати інформацію: 1. Який саме замовник надавав номінацію для затвердження Оператору ГТС для споживача Відокремленого структурного підрозділу Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» ЕІС-код 56XS00012DХІ600J за період з листопада 2019 по грудень 2019; 2. Який обсяг підтверджений Оператором ГТС за період з листопада 2019 по грудень 2019 по споживачу Відокремлений структурний підрозділ Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» ЕІС-код 56XS00012DХІ600J; 3. На якого контрагента закрито алокацію за період з листопада 2019 по грудень 2019 споживачу Відокремлений структурний підрозділ Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» ЕІС-код 56XS00012DХІ600J.
У відповідь на запит позивача, АТ «Укртрансгаз» листом №  1001ВИХ-20-2510 від 29.05.2020 (а.с. 15) повідомило (надало інформацію (скріншоти з Інформаціної платформи)) стосовно: закріплення споживача Відокремленого структурного підрозділу Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» ЕІС-код 56XS00012DХІ600J за постачальником ТзОВ «Львівгаз збут» (56Х9300000001607) з 03.04.2019 по 31.12.2019; остаточної алокації (остаточний відбір природного газу) по споживачу Відокремленого структурного підрозділу Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» ЕІС-код 56XS00012DХІ600J за період листопад-  грудень 2019 р.
Позивач, з`ясувавши факт закриття алокації на нього у листопаді  - грудні 2019 року -відібрання Відокремленим структурним підрозділом Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» природнього газу у загальному обсязі 10'263,34 куб.м. (2'696,00 куб.м. у листопаді та 7'567,34 куб.м. у грудні) належного ТзОВ «Львівгаз збут», звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом у даній справі.
Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ТзОВ “Львівгаз збут” до НУ “Львівська політехніка” про стягнення заборгованості з оплати природного газу, переданого відповідачу у період листопад  - грудень 2019 року на суму  96'064,86 грн. 
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з  статтею 509 Цивільного кодексу України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За приписами  статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених  Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно  зі ст. 193 Господарського кодексу України  та  ст. 526 Цивільного кодексу України, які  містять аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до  ст. 525 Цивільного кодексу України  одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з частинами першою та другою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Статтею 12 глави 2 розділу ІІІ Закону України "Про ринок природного газу" визначено правила постачання природного газу.
Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (частина 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу"). 
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").
Відповідно до положень  статті 40 Закону України «Про ринок природного газу»  розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Пунктом 1 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем і оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Частиною 2  статті 13 Закону України «Про ринок природного газу»  визначені обов`язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України визначаються Кодексом газотранспортної системи України, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493.
Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.
Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи:
несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;
номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);
підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);
підтверджений обсяг природного газу - обсяг (об?єм) природного газу споживача (у тому числі прямого споживача), погоджений оператором газотранспортної системи на відповідний розрахунковий період із ресурсу постачальника споживача, що включений до підтвердженої номінації цього постачальника;
небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;
алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.
Відповідно до положень абзаців 3 - 5 пункту 5 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, Оператори газорозподільних систем (оператор газотранспортної системи по прямих споживачах) виходячи з інформації про споживачів, яким не замовлені постачальником обсяги транспортування природного газу для їх потреб, зобов`язані протягом двох робочих днів наступної доби з дати отримання відповідної інформації від оператора газотранспортної системи проінформувати таких споживачів про відсутність у них замовлених постачальником обсягів транспортування природного газу з певної дати та можливі для них наслідки та зобов`язані розпочати заходи з припинення (обмеження) в установленому порядку розподілу (транспортування) природного газу на об`єкти таких споживачів. До закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу таким споживачам, алокація їх відборів відноситься на діючого постачальника. Після закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу споживачам, алокація фактичного обсягу споживання природного газу такими споживачами здійснюється на відповідного оператора газорозподільної системи (для прямих споживачів - на оператора газотранспортної системи).
Пунктом 3 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи України алокація природного газу по кожному замовнику послуг транспортування природного газу, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних   (переданих) у точці виходу за певний період, визначається оператором газотранспортної системи та доводиться ним до відома замовника послуг транспортування природного газу у порядку, визначеному цим Кодексом.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Укр газ ресурс» включило до свого реєстру постачальника ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» (ЕІС-код 56XS00012DХІ600J) як споживача з ЕІС-код 56ХS00005ЕХ2Т00М, що підтверджується відповідним реєстром (а.с. 154).
Таким чином, третьою особою як замовником у супереч передбаченому вище порядку не було надано заявки до оператора ГТС для підтвердження необхідного споживачу обсягу природного газу, оператором ГТС не надано відповідного підтвердження.
Окрім того, оператор ГТС за відсутності підтвердженої номінації для споживача - ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» (ЕІС-код 56XS00012DХІ600J) не вчинив передбачених нормативно-правовими актами дій щодо повідомлення оператора ГРС, який у свою чергу теж не проінформував відповідача про відсутність у них замовлених постачальником обсягів транспортування природного газу з певної дати та можливі для них наслідки. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. 
Отже, враховуючи вказані вище обставини, зокрема, відсутність відповідного реагування оператора ГТС та оператора ГРС, а як наслідок не застосування встановленого законодавством механізму для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу таким споживачам, у яких відсутня підтверджена номінація, алокацію фактично відібраного об`єму газу оператором ГРС правомірно віднесено на діючого постачальника  позивача у справі - ТзОВ «Львівгаз збут».
Відповідно до п.5 розділу І Правил постачання природного газу діючий постачальник - постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.
Як встановлено із листа АТ «Укртрансгаз» №  1001ВИХ-20-2510 від 29.05.2020, додатками до якого є скріншоти з Інформаційної платформи, до реєстру споживачів ТзОВ «Львівгаз збут» включено ВСП Львівський коледж «Інфокомунікацій» НУ «Львівська політехніка» (ЕІС-код 56XS00012DХІ600J).
Окрім того, відповідно до письмових пояснень третьої особи у даній справі - ТзОВ  «Укр газ ресурс», останнє в період жовтень - грудень 2019 року не здійснювало постачання природного газу по ЕІС-код 56XS00012DХІ600J.
З врахуванням наведених вище законодавчих положень та встановлених обставин справи,  суд апеляційної інстанції  погоджується з  висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем у спірний період (листопад - грудень 2019 року) було спожито природний газ, який йому поставлявся позивачем, а не ТзОВ «Укр газ ресурс».
Вказані обставини апелянтом не спростовані.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність та обгрунтованість позовних вимог про стягнення з  відповідача на користь позивача 96'064,86 грн  заборгованість за відібраний природній газ у листопаді-грудні 2019 року, у порядку  ст. 692 ЦК України.
Відповідно до  статті 625 Цивільного кодексу України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 623,36 грн  3% річних.
Враховуючи все викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі  прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції  покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2021 у справі №914/1837/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Національного університету “Львівська політехніка”  – без задоволення.
2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
3. Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                           Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                 Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                                 Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.05.2021