Справа № 991/3712/21
Провадження № 11-сс/991/397/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого – судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу – ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 червня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2021 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), повернено особі, яка її подала.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням слідчого судді,  ОСОБА_6  подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2021, зобов`язати НАБУ внести до ЄРДР дані про скоєння злочину відносно  ОСОБА_6  за ч. 2 ст. 364 КК України та повернути надані ОСОБА_6  матеріали до суду для встановлення та доведення ним про скоєння злочинів відносно  ОСОБА_6 .
Посилається на такі обставини. 
18.05.2021  ОСОБА_6  подав заяву про скоєння злочину відносно нього за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України та надав документи, що підтверджують вчинення злочину. 21.05.2021 керівник Управління НАБУ ОСОБА_7 відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_6 із мотивів відсутності об`єктивних даних для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, а також направив матеріали до Пенсійного фонду України і другий екземпляр ОСОБА_6 . Однак станом на 01.06.2021 НАБУ не повернуло надані ОСОБА_6 матеріали.
Стверджує, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» перебуває під особливим захистом держави, що згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України відмова в прийнятті та реєстрації заяви не допускається, та положеннями ч. 5 ст. 36 КПК України забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, підслідного НАБУ, іншому органу. 
Вважає, що Вищий антикорупційний суд в ухвалі від 02.06.2021, відмовивши у прийнятті скарги на підставі ст. 304 КПК України, не врахував, що це не дії слідчого за ст. 304 КПК України, оскільки ОСОБА_6 відмовили у прийнятті заяви та не повернули надані ним матеріали. Стверджує, що суд в ухвалі від 02.06.2021 грубо порушив право ОСОБА_6 на судовий захист його порушених прав, ігнорував гарантований державою їх захист та відмовив у прийнятті скарги до розгляду з надуманих мотивів.
Детектив НАБУ, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин свого неприбуття не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття детектива НАБУ не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без його участі.
У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги, та надав пояснення, які аналогічні її доводам. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою. 
У цьому провадженні слідчим суддею встановлено такі обставини.
18.05.2021 ОСОБА_6 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла до НАБУ 18.05.2021 та була зареєстрована за № Д – 6309. 
Листом НАБУ № 11-225/16013 від 21.05.2021 ОСОБА_6 повідомили про те, що в заяві відсутні об`єктивні та фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, а тому відомості за його заявою до ЄРДР не внесені. 
02.06.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_6  на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якій він просив зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення. 
Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про повернення скарги, дійшов таких висновків. 
Оскільки бездіяльність уповноваженої особи НАБУ розпочалась з 20.05.2021, то 10-денний строк оскарження бездіяльності закінчився 31.05.2021. Однак скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ подано 02.06.2021, тобто з пропуском передбаченого законом строку, та без порушення питання про його поновлення. 
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують. 
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. 
Як вбачається з матеріалів провадження, заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 подав до НАБУ 18.05.2021, а скаргу на бездіяльність детектива НАБУ до Вищого антикорупційного суду – 02.06.2021, тобто з пропуском передбаченого законом десятиденного строку, оскільки такий закінчився 31.05.2021.
Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку – скарга повертається особі, яка її подала.
Матеріалами провадження стверджується також, що ОСОБА_6 не порушував перед судом питання про поновлення строку на оскарження.
У зв`язку з викладеним безпідставним є твердження в апеляційній скарзі про істотне порушення слідчим суддею кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали. 
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. У той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»). 
З наведеного слідує, що положення п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, яке стосуються наслідку недотримання строків на оскарження, є законним обмеженням доступу до суду, а тому, оскільки слідчий суддя вирішив питання про повернення скарги відповідно до вимог КПК України, відсутнім є порушення прав ОСОБА_6 на судовий захист. 
Крім того, необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на неповернення НАБУ матеріалів, долучених до заяви про кримінальне правопорушення, так як вимоги щодо повернення матеріалів заявнику в скарзі не ставились, а слідчим суддею вирішувалось лише питання щодо дотримання строків на оскарження.
За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення та ухвалу слідчого судді – без змін.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 червня 2021 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                         ОСОБА_2 

Судді:                                                              ОСОБА_3 

                                                                        ОСОБА_4