Постанова
Іменем України
                                                                                                          
16 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 372/681/18
провадження № 61-3060св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
 
позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України,
відповідачі: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ,  приватне  акціонерне  товариство  «Київська  пересувна  механізована колона-2»,  ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада                   2018 року в складі судді та на постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року в складі колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.
 
ВСТАНОВИВ :
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У березні 2018 року перший заступник прокурора Київської області звернувся в суд із позовом про визнання недійсними рішень виконавчого комітету селищної ради та витребування земельних ділянок.
 
Позов мотивований тим, що вилучення спірних земель та подальша передача у власність фізичним і юридичним особам проведена з порушенням вимог законодавства, зокрема пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки виконавчий комітет Козинської селищної ради не мав повноважень ухвалювати рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність. Виконавчий комітет Козинської селищної ради незаконно вилучив землі лісогосподарського призначення, не змінив їх категорію і цільове призначення, а надав для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд та для ведення особистого підсобного господарства. 
 
Ураховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності всупереч законодавству та волі держави, а про наявні порушення прокурору стало відомо лише у 2017 році, просив: 
- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» в частині вилучення із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» земельних ділянок в кварталі 38, виділах 2, 3, 5, 8, 9, 11 та 24 Козинського лісництва;
- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 27 липня 2000 року № 6/4 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки під розміщення товариства індивідуальних забудовників»;
- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26 жовтня 2000 року № 5/3 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» в частині вилучення із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» земельних ділянок в кварталі 38, виділах 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 22 та 24 Козинського лісництва;
- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок із земель ТІЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині передання безкоштовно у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства із земель товариства індивідуальних забудовників « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_11 площею 0,73 99 га (ділянка № НОМЕР_1 ), ОСОБА_12 площею 0,7217 га (ділянка НОМЕР_21), ОСОБА_13 площею 0,7444 га (ділянка № НОМЕР_2 ), ОСОБА_14 площею 0,6491 га (ділянка № НОМЕР_3 ), ОСОБА_15 площею 0,7479 га (ділянка № НОМЕР_4 ), ОСОБА_16 площею 0,7495 га (ділянка № НОМЕР_5 ), ОСОБА_17 площею 0,7300 га (ділянка № НОМЕР_6 ), ОСОБА_18 площею 0,7435 га (ділянка № НОМЕР_7 ), ОСОБА_19 площею 0,5228 га (ділянка № НОМЕР_8 ),                        ОСОБА_20 площею 0,4646 га (ділянка № НОМЕР_9 ), ОСОБА_21 площею 0,7472 га (ділянка № НОМЕР_10 ), ОСОБА_22 площею 0,6731 га (ділянка № НОМЕР_11 ), ОСОБА_23 площею 0,5659 га (ділянка № НОМЕР_12 ), ОСОБА_24 площею 0,7476 га (ділянка № НОМЕР_13 ), ОСОБА_25 площею 0,5670 га (ділянка № НОМЕР_14 ), ОСОБА_26 площею 0,7477 га (ділянка № НОМЕР_15 ), ОСОБА_27 площею 0,5816 га (ділянка № НОМЕР_16 ), ОСОБА_28 площею 0,5839 га (ділянка № НОМЕР_17 ), ОСОБА_29 площею 0,7355 га (ділянка № НОМЕР_18 ), ОСОБА_30 площею 0,6181 га (ділянка № НОМЕР_19 ), ОСОБА_31 площею 0,4764 га (ділянка № НОМЕР_20 );
- з урахуванням заяви про заміну відповідача ОСОБА_36 на ОСОБА_5 , АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-Капітал», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 витребувати земельні ділянки загальною вартістю 349 698,96 грн, які знаходяться на території Козинської селищної ради Обухівського району на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння: ОСОБА_5 (площею 0,3000 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0051); АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-Капітал» площею 0,3000 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0051); ОСОБА_6 (площею 0,3000 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0053); ОСОБА_7 (площею 0,8369 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0054 та площею 0,907 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0055); ОСОБА_3 (площею 0,4500 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0040); ОСОБА_8 (площею 1,4874 га з   кадастровим номером 3223155400:05:003:0034, площею 0,4500 з кадастровим номером 3223155400:05:003:0035); ОСОБА_1 (площею 1,2389 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0007); ОСОБА_2 (площею 2,8661 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0027, площею 0,9000 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0026, площею 1,1878 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0034); ОСОБА_4 (площею 1,6762 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0033, площею 0,4500 га з кадастровим номером 3223155400:05:003:0032).
 
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада                          2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
Суди виходили з необґрунтованості заявлених позовних вимог, а також недоведеності позивачем порушення прав держави в особі КМУ оспореними рішеннями Козинської селищної ради.
 
Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова касаційного суду мотивована тим, що зазначаючи про відсутність правових підстав для задоволення позову, суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, та не встановили, чи відносилися спірні земельні ділянки до земель лісогосподарського призначення, яким чином вони вибули з державної власності та чи було дотримано передбачену законом процедуру відчуження цих ділянок. Суди також повинні були з`ясувати, з якого моменту у прокурора виникло право на звернення до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України з зазначеним позовом, оскільки це право пов`язане з моментом, коли саме повноважному органу, право якого порушено, стало відомо про таке порушення.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково, Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року змінено, викладено його мотивувальну частину у редакції вказаної постанови.
 
Відмову в задоволенні позову апеляційний суд мотивував неналежним складом співвідповідачів, оскільки прокурор просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок із земель ТІЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які не залучені до участі в справі в якості співвідповідачів.
 
Аргументи учасників справи
 
22 лютого 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення судів попередніх інстанцій, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив оскаржені судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд проігнорував вказівки, викладені в постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року, якою справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а також не надав належної оцінки доводам прокурора, якими той обґрунтовував позовні вимоги.
 
Зазначає, що оскаржені рішення прийняті з неправильним застосуванням норм земельного і лісового законодавств, оскільки на момент вилучення спірних ділянок комунальна форма власності територіальної громади на землю законодавством не передбачалася. Крім того, спірні земельні ділянки знаходяться поза межами смт Козин Обухівського району Київської області, що також виключає поширення на земельні ділянки правового режиму комунальної власності територіальної громади. Таким чином, спірні земельні ділянки вибули за рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради з державної, а не комунальної власності, що свідчить про порушення прав позивача.
 
Позивач уважає помилковим висновок апеляційного суду про неналежний склад співвідповідачів у справі, оскільки ефективним способом захисту порушеного права в даному випадку є витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння останніх набувачів у порядку статті 388 ЦК України, а тому незалучення первісних набувачів земельної ділянки до участі в справі як співвідповідачів не має правового значення.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2021 року справа призначена до судового розгляду. 
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
В ухвалі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо їх застосування в подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року в справі № 6-196цс15, від 24 грудня 2014 року в справі № 6-212цс14, від 21 січня 2015 року в справі 6-224цс14 та постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 361/6829/16, від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17, від 30 січня 2018 року в справі № 707/2192/15-ц,  від 21 лютого 2018 року в справі № 488/5476/14-ц, від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17, від 15 травня 2018 року в справі № 372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року в справі № 469/1203/15-ц, від 28 листопада 2018 року в справі № 504/2864/13, від 30 травня 2018 року в справі № 469/1393/16-ц. Крім цього, суди не дослідили зібрані у справі докази.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що рішенням від 28 квітня 1998 року Козинська селищна рада передала виконкому Козинської селищної ради повноваження щодо виділення земельних ділянок та їх приватизації.
 
Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» вилучено із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання земельну ділянку (33,38 квартал Козинського лісництва) загальною площею 22,0 га та зараховано вилучену ділянку до земель запасу Козинської селищної ради (резервні території   під розширення меж населеного пункту).
 
Рішенням Козинської селищної ради від 27 липня 2000 року № 6/4 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки під розміщення товариства індивідуальних забудовників» затверджено розроблений Обухівським бюро ДЗК проект відведення земельної ділянки ЗАТ «Київська ПМК №2», надано за рахунок земель запасу Козинської селищної ради земельну ділянку площею 22,5 га ЗАТ «Київська ПМК №2» під розміщення товариства індивідуальних забудовників « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 та доручено Обухівському бюро ДЗК виготовити ЗАТ «Київська ПМК № 2» державний акт на право постійного користування землею. Вирішено просити Обухівський районний відділ земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію.
 
Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26 жовтня                   2000 року № 5/3 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» вилучено із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання Козинського лісництва, зокрема, квартал 38 виділи 12,13,14,15-22,24 площею 14,1 га. Зараховано вилучені земельні ділянки до земель запасу Козинської селищної ради (резервні території під розширення населеного пункту).
 
Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада      2001 року № 6/1 «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок із земель ТІЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » затверджено надання та передачу громадянам у розмірах згідно додатку до цього рішення, безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства, із земель товариства індивідуальних забудовників « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Доручено проектній землевпорядній групі при Обухівському районному відділі земельних ресурсів виготовити Державні акти на право приватної власності на землю громадянам, згідно з додатком до рішення та згідно з матеріалами інвентаризації земельних ділянок.
 
На підставі цього рішення безкоштовно у приватну власність було передано земельні ділянки третім особам по справі, зокрема: ОСОБА_11 площею 0,7399 га (ділянка № НОМЕР_1 ), ОСОБА_38 площею 0,7217 га (ділянка № НОМЕР_21 ), ОСОБА_13 площею 0,7444 га (ділянка № НОМЕР_2 ), ОСОБА_14 площею 0,6491 га (ділянка № НОМЕР_3 ),                   ОСОБА_15 площею 0,7479 (ділянка № НОМЕР_4 ), ОСОБА_16 площею 0,7495 га (ділянка № НОМЕР_5 ), ОСОБА_17 площею 0,7300 га (ділянка № НОМЕР_6 ), ОСОБА_18 площею 0,7435 га (ділянка № НОМЕР_7 ), ОСОБА_19 площею 0,5228 га (ділянка № НОМЕР_8 ), ОСОБА_20 площею 0,4646 га (ділянка   № НОМЕР_9 ), ОСОБА_21 площею 0,7472 га (ділянка № НОМЕР_10 ), ОСОБА_22 площею 0,6731 га (ділянка № НОМЕР_11 ),                      ОСОБА_23 площею 0,5659 га (ділянка № НОМЕР_12 ), ОСОБА_24 площею                       0,7476 га (ділянка № НОМЕР_13 ), ОСОБА_25 площею 0,5670 га (ділянка № НОМЕР_14 ), ОСОБА_26 площею 0,7477 га (ділянка № НОМЕР_15 ), ОСОБА_27 площею                     0,5816 га (ділянка № НОМЕР_16 ), ОСОБА_28 площею 0,5839 га (ділянка № НОМЕР_17 ),                    ОСОБА_29 площею 0,7355 га (ділянка № НОМЕР_18 ), ОСОБА_30 площею 0,6181 га (ділянка № НОМЕР_19 ), ОСОБА_31 площею 0,4764 га (ділянка № НОМЕР_20 ).
 
У подальшому в результаті неодноразового відчуження земельних ділянок їх власниками стали відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов  подано  не  до  тієї  особи,  яка  повинна  відповідати  за  позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року в справі № 372/3320/19 (провадження № 61-17775св20) зроблено висновок, що «земельна ділянка, яка відведена на підставі оспорюваного розпорядження Обухівської РДА від 19 січня 2009 року у власність ОСОБА_39 , відповідно до договору купівлі-продажу від 24 квітня 2013 року відчужена ОСОБА_40 . Заступник прокурора позовних вимог до  ОСОБА_39 не пред`явив, клопотання про залучення його до участі в справі як співвідповідача не заявляв, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 19 січня 2009 року № 50 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 11 громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красненської сільської ради» в частині передачі  ОСОБА_39  земельної ділянки площею 1,99 гавнаслідок неналежного складу співвідповідачів. З огляду на незалучення до участі в справі осіб, питання про права та обов`язки яких підлягає вирішенню за результатами розгляду позовних вимог, в задоволенні вказаних вимог слід було відмовити з цих підстав. Відповідно, в задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки від ОСОБА_40 слід було відмовити внаслідок того, що вона є похідною від визнання недійсним розпорядження Обухівської РДА». 
 
У справі, що переглядається, встановивши, що прокурор позовних вимог до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 не пред`явив, клопотань про залучення вказаних осіб до участі у справі як співвідповідачів не заявляв, апеляційний суд зробив правильний висновок, що позовна вимога про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 «Про надання та передачу у приватну власність земельних ділянок із земель ТІЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині передання безкоштовно у приватну власність земельних ділянок указаним особам задоволенню не підлягає в зв`язку з неналежним складом співвідповідачів, а в задоволенні позовної вимоги про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, пред`явленої до фізичних осіб, слід відмовити внаслідок того, що вона є похідною від визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1.
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що позов першого заступника прокурора Київської області до акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал» про витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
 
У пункті 6 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, відносяться до юрисдикції господарських судів.
 
Отже, з урахуванням суб`єктного складу сторін та характеру спірних правовідносин позов першого заступника прокурора Київської області до акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал» про скасування рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння має розглядатися за правилами господарського судочинства.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 414 ЦПК Українисудове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК Українисуд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин провадження в справі, що переглядається, в частині пред`явлених прокурором позовних вимог до акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал» підлягає закриттю з роз`ясненням позивачу, що такий позов відноситься до юрисдикції господарських судів.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову прокурора в повному обсязі, не мотивував відмову в задоволенні позовних вимог прокурора про:
- визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» в частині вилучення із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» земельних ділянок в кварталі 38, виділах 2, 3, 5, 8, 9, 11 та 24 Козинського лісництва;
- визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 27 липня 2000 року № 6/4 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки під розміщення товариства індивідуальних забудовників»;
- визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26 жовтня 2000 року № 5/3 «Про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради» в частині вилучення із землекористування Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» земельних ділянок в кварталі 38, виділах 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 22 та 24 Козинського лісництва.
 
Апеляційний суд не звернув уваги на те, що зазначені рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради прийняті до виникнення у третіх осіб речового права та/або майнового інтересу щодо спірних земельних ділянок, а тому їх незалучення до участі в справі в якості співвідповідачів не може бути підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.
 
З огляду на викладене апеляційний суд не здійснив перегляд рішення суду першої інстанції по суті в частині позовних вимог прокурора про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1, від 27 липня 2000 року № 6/4 та від 26 жовтня 2000 року № 5/3. Суд апеляційної інстанції не повно встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення спору в указаній частині, та не дослідив питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсними вказаних рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради.
 
В силу положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.
 
Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду, то суд касаційної інстанції інші підстави відкриття касаційного провадження не аналізує.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
З урахуванням необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року в справі № 372/3320/19 (провадження № 61-17775св20) після подання касаційної скарги, колегія суддів уважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1, від 27 липня 2000 року № 6/4 та від 26 жовтня 2000 року № 5/3- скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення суду першої інстанції в незміненій частині та постанова апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора до фізичних осіб про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 та витребування майна з чужого незаконного володіння слід залишити без змін як прийняту з дотриманням норм матеріального й процесуального права. Провадження в справі в частині пред`явлених прокурором позовних вимог до акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал» підлягає закриттю.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Статтею 416 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати.
 
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
 
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат за касаційний розгляд справи підлягає здійсненню тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів Українипро визнання недійсними рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28 квітня 2000 року № 9/1, від 27 липня 2000 року № 6/4 та від 26 жовтня 2000 року № 5/3 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Провадження у справі в частині пред`явленого першим заступником прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України позову до акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Бенефіт-капітал» про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 та витребування майна з чужого незаконного володіння закрити, повідомивши позивача, що розгляд справи в цій частині відноситься до юрисдикції господарського суду.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада                   2018 року в незміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 листопада 2001 року № 6/1 та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.
 
Із моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 рокув скасованій частині втрачає законну силу.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                        В. І. Крат
 
Судді                                                                                   Н. О. Антоненко
 
                                                                                           Є. В. Краснощоков
 
                                                                                           М. М. Русинчук
 
                                                                                           М. Ю. Тітов