Ухвала
 
07 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 761/27222/20
провадження № 61-8815ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини - 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 47 146,95 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Шевченківського районного суду 
м. Києва від 16 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено нове судове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду 
від 21 квітня 2021 року. 
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду позивачка отримала 28 квітня 2021 року, що підтверджується фотокопією розписки про отримання.
 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Ураховуючи, що причини пропуску строку на касаційне оскарження наведені заявником є поважними, підтверджені належними доказами, касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання позивачкою копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанцій: 
-         застосував норми матеріального права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), викладених Верховним Судом України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 501/5060/15-ц, в яких серед іншого зазначено, що схильність дитини до певного спорту, а також до поглибленого навчання та вивчення наук має враховуватися судами, як особлива обставина, що потребує розвитку, а відповідно додаткових матеріальних витрат; 
-         порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для позивачки та її дитини виняткове значення.
 
Фундаментальність значення для формування єдиної правозастосовчої практики заявник мотивує тим, що Київський апеляційний суд за абсолютно ідентичних обставин справи, предмету позову, підстав та його обґрунтування ухвалив діаметрально протилежне оскаржуване судове рішення аніж судове рішення ухвалене цим судом 27 лютого 2020 року у справі № 761/8243/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину. Зокрема вказувала на те, що в оскаржуваному судовому рішенні, суд всупереч висновкам апеляційного суду, викладеним у справі № 761/8243/18 та висновкам викладеним у постанові Верховного Суду в справі № 501/5060/15-ц від 26 червня 2018 року та у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 не відніс до особливих обставин хронічні захворювання дитини та понесені у зв`язку з ними витрати, схильність дитини до певного виду спорту та поглибленого вивчення наук, що є порушенням принципу верховенства права та завдання цивільного судочинства, яким є справедливе вирішення справи з метою ефективного захисту порушених прав.   
 
Не віднесення судом апеляційної інстанції наведених вище обставин до особливих, тобто таких, що потребують додаткових витрат на утримання дитини, на думку заявника, має винятковість значення як для дитини так і батьків, оскільки питання додаткового матеріального забезпечення розвитку здібностей, має істотне значення для її всебічного розвитку, здоров`я та майбутнього дитини, а також надає можливість недобросовісним батькам уникати обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину. 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Предметом спору в даній справі є вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 141 464,46 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=
227 000,00).
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. 
 
Разом із тим, наведені у касаційній скарзі доводи заявника містять підстави, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 червня 
2018 року у справі № 501/5060/15-ц; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - не дослідив зібрані у справі докази), для відкриття касаційного провадження.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 21 квітня 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу 
№ 761/27222/20.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 липня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак