ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2782/21 Справа № 199/316/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Богун О. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача, - 

ВСТАНОВИЛА:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом зі своїми батьками та донькою за адресою: АДРЕСА_1 . 24 грудня 2019 року представники АТ «Дніпрогаз» відвідали домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та вимагали надати доступ до лічильника. Позивач зазначає, що її батько - ОСОБА_3 , виконав вимоги представників АТ «Дніпрогаз», після чого останні оглянули лічильник газу. За результатами огляду у представників відповідача до стану лічильника газу, наявності та цілісності пломб на ньому, зауважень не було. Однак лічильник був демонтований та вилучений представниками відповідача без упакування та опломбування. Далі, під час огляду труб та кранів, представники АТ «Дніпрогаз» висловили своє припущення, що можливо споживачі здійснювали несанкціонований відбір газу через крани, у зв`язку з чим останні перекрили газопостачання сім`ї з дитиною з інвалідністю взимку, демонтували крани, запакували і забрали, начебто для проведення експертизи. Склавши акт про порушення без номеру від 24.12.2019, як порушення було зазначено: «подозрение на несанкционированный отбор газа через пробковые краны до БГС и после БГС». Позивач зазначив, що ці крани стояли у позивача на внутрішньо будинковому газопроводі без будь-яких пломб, отже залишається не зрозумілим, яким чином позивач міг відбирати газ, та яким чином це може встановити експертиза. Направивши крани на експертизу, відповідач не повідомив споживача про те, де і коли буде проводитись ця експертиза вилучених кранів, натомість у акті про порушення зазначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводитись засідання 13.01.2020. Позивач наголошує на тому, що не маючи доказів про встановлення факту несанкціонованого відбору газу, за відсутності заборгованості за газопостачання у позивача, не маючи на це жодних підстав, відповідач позбавив сім`ю з малолітньою дитиною тепла, чим порушив їх права. Тому, позивач просила зобов`язати відповідача за свій рахунок поновити газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «Дніпрогаз» повернути та встановити вилучений побутовий лічильник газу; стягнути з АТ «Дніпрогаз» моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно договорів купівлі-продажу від 22.05.1986 на 58/100 частин та від 15.03.1988 на 42/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , власником зазначеного домоволодіння є ОСОБА_3 , яким у даній справі позов не зазявлений (а.с.201-203, 205-207).
Згідно копії довідки № 267 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (онука), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), та ОСОБА_1 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 виданого 17.11.1986 а.с.209) (а.с.91).
Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданий Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.6). 
24 грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено огляд лічильника газу та газорозподільної системи.
Згідно з актом від 24.12.2019 про порушення, який був складний відповідачем у присутності ОСОБА_3 встановлено несанкціонований відбір газу через пробкові крани, які знаходяться перед та після газового лічильника. В даному акті ОСОБА_1 було викладено зауваження, що в зимовий період працівниками відповідача відключено опалення будинку де перебуває дитина-інвалід, який станом на 24.12.2019 має високу температуру; приготувати їжу для дитини ОСОБА_1 , у зв`язку з відключенням газу, не має можливості (а.с.18)
24 грудня 2019 року працівниками відповідача лічильник газу було демонтовано для проведення його повірки, що підтверджується копією акту про демонтаж, монтаж засобу вимірювальної техніки (ПЛГ) (а.с.11). 
13 січня 2020 року відбулося засідання комісії Оператора ГРМ з огляду актів про порушення, складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, за результатами якого прийнято рішення про його задоволення в повному обсязі, складено акт-розрахунок необлікованого об`єму (обсягу) природного газу за період з 24.06.2019 по 23.12.2019 в розмірі 3218,27 м3 і його вартості в сумі 22063,58 грн. (а.с.44, 45).
Суду першої інстанції під час судового розгляду представником відповідача було надано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , договір розподілу природного газу та особовий рахунок № НОМЕР_3 відкрито на ім`я ОСОБА_3 . 
Відповідно до пункту першого гл. 9 розд. Х Кодексу ГРМ, Суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Пунктом четвертим гл. 8 розд. Х Кодексу ГРМ встановлено, що на період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. При цьому:
1) якщо знятий лічильник газу належав Оператору ГРМ, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду Оператора ГРМ стає розрахунковим, що оформлюється відповідним актом, та надалі розрахунки зі споживачем здійснюються згідно з його показаннями;
2) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобов`язаний встановити його замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття;
3) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов`язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов`язаний протягом п`ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ.
Разом з тим, відповідно до пункту першого гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:
відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ також встановлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
Акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства.
На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутову споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках..
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; створення та підтримання конкурентного середовища при виробленні та наданні житлово-комунальних послуг, забезпечення контролю у сфері діяльності природних монополій; забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво таких послуг; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо; дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг.
Згідно з главою 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2494, оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія дійшла висновку, що позивач у даній справі є належним за вимогами, які стосуються захисту прав споживачів, оскільки є споживачем послуг відповідача, які надаються за вказаною вище адресою.
Разом з тим, не встановлено підстав для покладення на відповідача обов"язку за рахунок останнього поновити газопостачання у домоволодіння АДРЕСА_1 ; неправомірність дій відповідача щодо відключення домоволодіння від газопостачання, враховуючи зміст та обгрунтування позовних вимог, не встановлено.
Позовна вимога про визнання неправомірними певних дій, рішень, бездіяльності відповідача не заявлена.
Наданий суду диск із відеозаписом не береться до уваги у якості належного та допустимого доказу, оскільки не підтверджено, що наявна на ньому інформація стосується саме спірних правовідносин.
Колегія суддів погоджується з наданою місцевим судом критичною оцінкою висновку №1938-20 експертного трасологічного дослідження б/н від 27.04.2020 (звор.бік а.с.86-88), оскільки він складений на замовлення заінтересованої сторони, не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу».
Встановивши, що вилучений відповідачем газовий лічильник є власністю власника домоволодіння  АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими матеріалами справи та визнано сторонами у судовому засіданні суду апеляційної інстанції; приймаючи до уваги, що вимогу щодо витребування вказаного майна власник ОСОБА_3 не заявив; враховуючи, що позивачка не є власником вказаного лічильнику; приймаючи до уваги, що у позовній заяві не визначено індивідуальні ознаки відповідного лічильнику, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної позовної вимоги про зобов"язання відповідача повернути побутовий лічильник газу.
Позовні вимоги щодо зобов"язання відповідача встановити вилучений побутовий лічильник газу та щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є похідними від вищевказаних позовних вимог та задоволенню не підлягають за безпідставністю та недоведеністю.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. 
Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення з одних лише формальних міркувань.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін. 
Колегія звертає увагу, що позивач, на захист своїх прав та законних інтересів, не позбавлена можливості звернення до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  - залишити без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий
Судді