Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/166/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Червонописький В. С. 
Категорія - 124  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Попович Світлани Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Степова Мрія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 454 ,
Крім того, вказаною постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,
за участю:
захисника – Гольфіндера С.К.,
особи, відносно якої закрито провадження – ОСОБА_2 ,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року, ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він на т.з АЗЛК 2140 н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи з житлової зони (гаражу ) не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул 40 р. Перемоги в с. Лозуватка Компаніївського району, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.2 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Також, вказаною постановою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки за висновком суду першої інстанції зібрані та долучені до матеріалів справи докази, не підтверджують порушення останнім в момент ДТП вимог п.12.1, 13.1 ПДР України, які відповідно до протоколу поставлено останньому у провину, а відповідно і його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не встановлено.
Не погоджуючись з рішенням районного суду захисник Попович С.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, а за наслідком апеляційного розгляду постанову скасувати, визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а ОСОБА_1 - потерпілим. Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копія постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2021 року отримана захисником 31.03.2021 року. Десятий день для подання апеляційної скарги з дня її винесення припадає на 04 квітня 2021 року (неділя), що є вихідним днем, тому встановлений процесуальний строк підлягає поновленню та продовжується до 05.04.2021, що є перший після нього робочий день.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що постанова суду є необ`єктивною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП.
Апелянт зазначає, що відповідно до постанови суду першої інстанції вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №109131 від 20.02.2021; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями наданими водієм ОСОБА_2 ; поясненнями ОСОБА_1 ; Фото місця ДТП.
Однак, захисник вважає, що схема ДТП долучена до протоколу про адміністративні правопорушення серії ОБ №109131 від 20.02.2021 року, оформлена неправильно і не відображає повну та чітку картину обставин, в результаті яких відбулось пошкодження транспортних засобів. Зокрема на схемі ДТП: повністю не заповнена таблиця дорожніх умов, повністю відсутні сліди гальмового шляху коліс транспортного засобу ВА3 2101, номерний знак НОМЕР_2 , відсутні координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів.
Дані недоліки в схемі ДТП є істотними та суттєвими, без з`ясування яких неможливо визначити вину особи в скоєній дорожньо-транспортній пригоді.
Апелянт вважає, що ОСОБА_2 , рухаючись по рівній ділянці дороги, де стан дорожнього покриття мав льодовий покрив та сніг, та ту обставину, що він дійсно завчасно (як свідчить гальмівний шлях) побачив транспортний засіб АЗЛК, який виїхав заднім ходом з гаража (пояснення самого ж ОСОБА_2 ) та зупинився біля правого краю проїжджої частини (як свідчить місце події), однак не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд на транспортний засіб АЗЛК 2140, номерний знак НОМЕР_1 , що стояв, отже порушення ОСОБА_2 п.12.1, 12.3, 13.1 ПДР України є прямим причинно – наслідковим зв`язком з дорожньо транспортною пригодою.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану його захисником апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_2 та його представник адвокат Гольфіндр С.К. заперечували проти апеляційних вимог.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вважаю, що строк оскарження постанови суду першої інстанції слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.
Щодо строку на апеляційне оскарження постанови, враховуючи обставини, на які посилається захисник та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що захисник пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому пропушений строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на порушення ОСОБА_2 вимог п.12.1, 13.1 ПДР України, тобто не дотриманя безпечної швидкості руху та безпечної дистанції. Також на порушення ОСОБА_1 вимог п.10.2 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. п.12.1, 13.1, 10.2 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.
Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильними, та такими, що ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема, в матеріалахи справи доказів у порушення ОСОБА_2 вищевказаних вимог ПДР України не має. Не встановлено його винуватості у порушенні вимог п.12.1, 13.1 ПДР України і під час апеляційного розгляду.
Апеляційні доводи про те, що саме дії ОСОБА_2 у порушенні ним вимог ПДР мають причино – наслідковий зв`язок з ДТП є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи. 
Водночас, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №109131 від 20.02.2021, схемою місця дорожньо–транспортної пригоди, поясненнями наданими водієм ОСОБА_2 в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , фото місця ДТП наданими представником ОСОБА_1 ..
Виходячи з наведеного, об`єктивно вбачається, що водій транспортного засобу водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху – був неуважний, не врахував дорожню обстановку, виїзжаючи з прилеглої території не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ 2101 н.з НОМЕР_3  під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі.
Таким чином, дана дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті протиправних дій ОСОБА_1 , між цим діями ( не виконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України ) і наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів є прямий причинний зв`язок.
Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП відбулося у наслідок дій водія автомобіля «ВАЗ» є безпідставними і таким, що спростовуються наявними у справі письмовими доказами.
Апеляційні доводи про те, що схема ДТП від 20.02.2021 року, оформлена неправильно і не відображає повну та чітку картину обставин, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з даною схемою учасники ДТП погодилися, зауважень чи клопотань від останніх не надходило, що засвідчено підписами останніх. 
При цьому, апеляційний суд вважає необхідним відмітити, що апеляційні доводи про перевищення швидкості водієм автомобіля ВАЗ, не ґрунтуються на матеріалах справи, не підтверджуються належними доказами, а тому такі доводи слід вважати припущеннями.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що недотримання правил дорожнього руху ОСОБА_1 призвело до зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , тобто дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.
Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав всім учасникам судового розгляду, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм.
При накладені адміністративного стягнення судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини районний суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Будь-яких процесуальних порушень, допущених суддею районного суду, під час розгляду даної справи, в тому числі і тих, про які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, достатніх та законних підстав для скасування постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -
ПОСТАНОВИЛА:
 
Клопотання захисника про поновлення строку оскарження постанови – задовольнити.
Поновити захиснику Попович Світлані Михайлівні строк оскарження постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Попович Світлани Михайлівни залишити без задоволення, а постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко