П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 916/3280/19	
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.,  
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління реклами Одеської міської ради  на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021р. по справі за адміністративним позовом Управління реклами Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» про зобов`язання вчинити певні дії, -
          
В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2020р. Управління реклами Одеської міської ради звернулося в суд із позовом до ОК «Жемчужина на Болгарской», в якому просило зобов`язати ОК «Жемчужина на Болгарской» демонтувати протиправно розміщену дахову рекламну конструкцію з написом «KADORR 22», розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Болгарська, 87, та зазначену в акті фіксації №003371/19 від 15.05.2019р. приписи про усунення порушень за №01-20/2447 від 16.05.2019р..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у травні 2019р. ним проведено перевірки/інвентаризації правомірності розташування зовнішньої реклами та вивісок у Приморському, Київському, Малиновському, Суворовському районах м. Одеси, за результатами якого 15.05.2019р. заступником начальника відділу інспекційної роботи КУ «Одесреклама» Міховим Г.Г. складено Акт фіксації перевірки за №003371/19, за адресою: вул.Болгарська, 87; найменування юридичної або фізичної особи: ОК «Жемчужина на Болгарской», у висновках якого встановлено недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м.Одеси.
На підставі встановлених порушень, 16.05.2019р. позивачем  складено припис за вих. №01-20/2447 на ім`я: ОК «Жемчужина на Болгарской», яким позивача зобов`язано здійснити демонтаж конструкції протягом 5 днів з моменту отримання даного припису. 
У зв`язку із  не виконанням вказаного припису,  позивач звернувся в суд із даним позовом та просив задовольнити його.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційних скаргах ВК ОМР, Управління реклами Одеської міської ради просять рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Під час розгляду справи в судовому засіданні, судовою колегією було вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження, сторони надали відповідні пояснення та не заперечували про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, прибули в судове засідання та надали відповідні пояснення стосовно апеляційних скарг та обставин по справі
З метою додаткового дослідження матеріалів справи колегія суддів вирішила продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження, про що сторони не заперечували.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення на них, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарг без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»   та «Про рекламу»   позивач не належать до числа органів, уповноважених на здійснення заходів державного контролю з розміщення рекламних конструкцій, оскільки вказаний контроль відноситься до спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким в Одеській області є ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 1.05.2019р. Управлінням реклами ОМР було видано направлення заступнику начальника відділу інспекційної роботи КУ «Одесреклама» Міхову Г.Г. на проведення інвентаризації за №42/01-19 на проведення перевірки/інвентаризації правомірності розташування зовнішньої реклами та вивісок у Приморському, Київському, Малиновському, Суворовському районах м.Одеси (Т.1 а.с.30).
15.05.2019р. заступником начальника відділу інспекційної роботи КУ «Одесреклама» Міховим Г.Г. складено Акт фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м.Одеси за №003371/19 (Т.1 а.с.31) за адресою: вул.Болгарська,87; найменування юридичної або фізичної особи: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской». У висновках вказаного акту зафіксовано: 
1) Вид конструкції: Зовнішня реклама;
2) Тип конструкції, розмір, площа, кількість тощо: 1) Дахова конструкція   1 шт., розмір 18х3х1ст., т=0,3м; 2) Прапори   9 шт.
3) Технічний стан (зовнішній вигляд, наявність дефектів): задовільний;
4) Освітлення конструкції: з підключенням до електромереж;
5) Наявність дозвільних документів: відсутні. 
До Акту фіксації додано фотографії у кількості 4 шт. (Т.1 а.с.32).
За результатами встановлених порушень, 16.05.2019р. Управлінням реклами ОМР складено припис за вих. №01-20/2447 на ім`я: ОК «Жемчужина на Болгарской» щодо усунення порушень вимог   ЗУ «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених   постановою КМУ від 29.12.2003р. за №2067, Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008р. за №434, Правил благоустрою території міста Одеси (текстова частина), у   новій редакції, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. №1631-VI (із змінами та доповненнями), встановлених актом фіксації: №003371/19 від 15.05.2019р. за місцем розташування рекламного засобу: м.Одеса, вул.Болгарська, 87, в порушення   ст.16 ЗУ «Про рекламу», п.3 Типових правил, п.6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Одесі щодо розміщення конструкцій: 
1) Дахова конструкція   1шт. розмір 18х3х1ст.;
2) Прапори   9 шт.
У приписі викладено вимогу здійснити демонтаж конструкції протягом 5 днів з моменту отримання даного припису. Зазначено, що у разі невиконання цього припису, конструкція буде демонтована силами КУ «Одесреклама», про усунення зазначених порушень письмово повідомити управління реклами із доданням відповідної фотофіксації не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу.
Припис було отримано ОК «Жемчужина на Болгарской» (65005, м.Одеса, вул.Болгарська,87-А) - 23.05.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (Т.1 а.с.35).
Управління реклами ОМР, посилаючись на те, що  ОК «Жемчужина на Болгарской» вимоги припису про усунення порушень №01-20/2447 від 16.05.2019р. самостійно не виконує, припис не оскаржений, є чинним і підлягає обов`язковому виконанню, а примусовий демонтаж неможливий, у зв`язку з розміщенням рекламної конструкції на даху 20-поверхової житлової будівлі, доступ до якого обмежений відповідачем, складністю робіт та відсутністю спеціального технічного обладнання для організації та проведення демонтажу силами КУ «Одесреклама», звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав на які посилається апелянт, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про рекламу”, цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з розповсюдженням інформації, обов`язковість розміщення та оприлюднення якої визначено іншими законами України.
Дія цього Закону не поширюється на оголошення фізичних осіб, не пов`язані з підприємницькою діяльністю.
В статті 1 Закону України “Про рекламу” (у редакції від 26.07.2018р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) наведені визначення наступних термінів, а саме: реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Правила розміщення зовнішньої реклами регламентовані статтею 16 Закону України “Про рекламу” (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067 (далі – Типові правила № 2067).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України “Про рекламу”, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі     типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.
Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). 
Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.
Частиною другою статті 16 Закону України “Про рекламу” визначені вимоги, яким повинна відповідати зовнішня реклама, а саме: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.
Порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003р. №2067.
Відповідно до визначення пункту 2 Типових правил, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.
За приписами пункту 3 Типових правил №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до     Закону України     “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”.
Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу (пункт 24 Типових правил № 2067). 
Згідно пункту 5 Типових правил № 2067, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.
Як визначено пунктом 6 Типових правил № 2067, до повноважень робочого органу належать:
розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії;
надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів;
прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету;
підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у     пункті 16     цих Правил) чи про відмову у його наданні;
видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради;
ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів;
подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами;
підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.
Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.
У відповідності до наведених вимог     ЗУ “Про рекламу”     та на підставі наведених Типових правил розроблені Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 (далі - Правила № 434 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та звернення до суду із відповідним позовом).
Як визначено пунктом 1.3 цих правил, Правила є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами, що вступають у правовідносини з питань розміщення зовнішньої реклами у межах території міста Одеси. 
Пунктом 1.5 Правил № 434 передбачено, що робочий орган - це управління реклами Одеської міської ради, яке уповноважене регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.
Таким чином, робочим органом у м.Одесі є Управління реклами Одеської міської ради.
Згідно з п.6.1 Правил №434 розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.
Відповідно до п.3 Правил №434 робочий орган надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів.
Також згідно з пунктом 3 Правил №434 робочий орган наділений повноваженням щодо видачі направлень на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій.
Отже, зі змісту наведений положень Правил №434 вбачається, що цими Правилами передбачені повноваження робочого органу, яким, як вже зазначалось, є Управління реклами Одеської міської ради, здійснювати контроль за додержанням цих Правил (у тому числі контроль щодо самовільного розміщення реклами) та звертатися до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк, а також надавати приписи щодо здійснення демонтажу таких об`єктів.
У свою чергу підставою виникнення спору між сторонами справи стало питання про наявність або відсутність повноважень у позивача для зобов`язання відповідача здійснити  демонтаж дахової конструкції, яку позивач вважає протиправно розміщеною рекламною конструкцією (об`єктом зовнішньої реклами), з написом “KADORR 22”, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 87.
Відповідач заперечує щодо наявності у позивача таких повноважень, зазначаючи, що  питання демонтажу має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом     - Головним управлінням Держспоживслужби в Одеській області.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Повноваження органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів врегульовані     Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, однак положення цього     Закону     не містять повноважень таких органів на здійснення заходів щодо державного нагляду (контролю) у сфері рекламних послуг.
Водночас засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано     ЗУ “Про рекламу”.
Статтею 26 цього Закону     передбачено органи, які уповноважені здійснювати контроль за дотриманням законодавства України про рекламу, до яких належать - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури, - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).
Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи у цьому переліку відсутні.
Отже, оскільки чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством визначено уповноважені органи на здійснення заходів державного контролю (нагляду) і відповідач до таких не віднесений, а тому за такого правового регулювання не мав повноважень вживати заходи державного контролю, передбачені     Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Пунктами 44, 45, 46 Типових правил №2067 передбачено, що рекламні засоби забезпечуються маркуванням із зазначенням на каркасі рекламного засобу найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номера його телефону, дати видачі дозволу та строку його дії.
Контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.
У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. №667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, та який реалізує державну політику, зокрема у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері. 
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Згідно з пунктом 13.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008рр. №434, демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ "Одесреклама" Одеської міської ради за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.
Пунктом 13.2 Правил №434 встановлено, що демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.
Відповідно до пункту 13.3 Правил №434, у випадках, визначених абзацом "а" пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом. Про виконання припису власник рекламного засобу зобов`язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу. У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється КУ "Одесреклама" Одеської міської ради. У випадках, визначених абзацами "б", "в" пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється після спливу терміну, зазначеного у приписі робочого органу, якщо вказані у приписі недоліки не усунуті або власник рекламного засобу не здійснив демонтаж самостійно.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.11.2019р. у справі № 522/19532/14а викладено, зокрема, такі правові висновки щодо тотожного правового спору:
- за змістом     ЗУ “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”     та “Про рекламу”     відповідачі (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради)     не належать до числа органів, уповноважених на здійснення заходів державного контролю;
- Типовими          правилами розміщення зовнішньої реклами (затверджені     постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067) передбачено, що в разі невиконання у визначений строк вимог про усунення порушень виконавчі органи міських рад подають інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у разі виявлення невиконання вимоги щодо маркування рекламних засобів відповідач (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради), діючи в межах визначеної законом компетенції, вправі був звернутися до уповноваженого органу державного нагляду (контролю); 
- положення Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі від 22.04.2008 року №434 в цій частині суперечать вимогам норм нормативно-правових актів вищої юридичної сили і не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
За таких обставин, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.11.2019р. у справі №522/19532/14а дійшов висновку про те, що видаючи направлення на демонтаж рекламних конструкцій і здійснюючи такий демонтаж, відповідачі (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради) діяли за межами визначеної законом компетенції.
З огляду на вищезазначені висновки Верховного Суду, суд зазначає, що в даному випадку Управління реклами Одеської міської ради вийшло за межі визначених законом повноважень, оскільки питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкції має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким в Одеській області є Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Відповідно до пункту 3 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. №667, основними завданнями Держпродспоживслужби, зокрема є здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про     рекламу в частині захисту прав споживачів     реклами.
Згідно пп. 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про     рекламу в частині захисту прав споживачів     реклами, приймає рішення про визнання     реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в     рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
В матеріалах справи міститься лист Управління реклами Одеської міської ради від 29.10.2019р. №581/01-35, адресований Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області, про те, що відповідно до Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008р. №434 (зі змінами та доповненнями), управлінні реклами є робочим органом, уповноваженим Одеською міською радон регулювати діяльність щодо розміщення зовнішньої реклами в межах міста Одеси. Управлінням реклами було винесено Обслуговуючому кооперативу “Жемчужина на Болгарской” припис про усунення порушень з вимогою здійснити демонтаж рекламних засобів, розташованих без дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м.Одеса, вул. Болгарська,87.
Враховуючи викладене, позивач просив Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області  вжити відповідні заходи реагування в межах його компетенції (копії акта фіксації та припису і даються). За результатами прийнятих заходів просив письмово повідомити Управління реклами (т.1 а.с.36,).
Водночас, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області , прийнятого за результатами розгляду вказаного звернення Управління реклами Одеської міської ради, матеріали справи не містять.
З огляду на зазначене, до моменту розгляду уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та прийняття ним відповідних заходів реагування, звернення із позовом до суду в даному випадку взагалі є передчасним.
Що стосується оцінки належності дахової конструкції до елементів зовнішньої реклами, суд зауважує, що вищевказані обставини справи, положення чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду вказують на те, що відсутність у позивача відповідних повноважень є достатньою підставою для відмови в позові, безвідносно до інших обставин справи, в тому числі щодо доведеності/недоведеності порушення прав позивача та належності/неналежності дахової конструкції, з приводу якої виник спір, до засобів внутрішньої реклами.
В доводах апеляційних скарг апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Управління реклами Одеської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                      О.В.Яковлєв