ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 р.	Справа № 480/4564/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С  
представник позивача Зборовська І.І.
представник позивача Сайко Л.Б.
представник відповідача Лисиця Д.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 03.12.20 року по справі № 480/4564/20
          за позовом    Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова"  
          до     Управління Держпраці у Сумській області            
          про визнання протиправним та скасування припису,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Комунальне некомерційне підприємство Конотопської міської ради "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова", звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області, в якій просив суд:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 15 червня 2020 року № СМ8145/2032/АВ/П, складений інспектором праці Димитровою Тетяною Олександрівною.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі направлення №272/СМ8145 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання проведено інспекційне відвідування Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради “Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова”, за результатами якого складено акт від 12.06.2020 №СМ8145/2032/АВ/П, який в порушення вимог Закону України “Про основні засади державного (нагляду) контролю у сфері господарської діяльності” мав низку недоліків (не зазначений тип заходу: плановий або позаплановий (абзац третій ч. 6 ст.7); предмет державного нагляду ( контролю) (абзац п`ятий ч. 6 ст.7 ); найменування органу державного контролю (абзац п`ятий ч. 6 ст.7), а також здійснені посилання на локальні нормативні документи (накази позивача), які не містять точних реквізитів, а саме дати видання). Позивач не погодився з висновками інспектора, про що зазначив в акті в зв`язку з тим, що висновки акту не відповідають фактичним обставинам справи.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року в задоволенні адміністративного позову Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що така процедура здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідно вимог частин четвертої і п`ятої ст. 2 вищезазначеного закону. Проведення інспекційного відвідування без належного правового підґрунтя, складання такого документу як припис, при здійсненні перевірок згідно ст. 259 КЗпП України, який не передбачений частинами 1-4, 6 та 10 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного (нагляду) контролю у сфері господарської діяльності» у відповідності до частини п`ятої статті 2 та цього закону та використання форми припису, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року № 1338 та розробленої на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, яка втратила чинність.
Позивач звертає увагу, що суд в своєму рішенні здійснює посилання на лист, що не має силу нормативного документу, Національної служби здоров`я без номеру, без дати, яким ніби - то здійснюється посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 №331 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення державних фінансових гарантій медичного обслуговування пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та належної оплати праці медичних та інших працівників, які надають медичну допомогу таким пацієнтам», пунктом 8 якої, чітко передбачено, що «Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 1 квітня 2020 року», але її дія не поширюється на березень 2020 року. Пунктом 2 цієї постанови передбачене фінансове забезпечення додаткових доплат медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров`я, які надають медичні послуги, пов`язані з наданням медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 протягом квітня 2020 р., у рамках програми державних гарантій медичного обслуговування населення.
Також, позивач зазначає, що спеціальні законодавчі норми та нормативно - правові акти щодо встановлення доплат за роботу в умовах COVID-19 запрацювали лише з квітня 2020 року. Таким чином, суд першої і станції фактично розглянув вимоги, які позивач не заявляв у своєму позові, в той час як період, за який інспектором визначені порушення, з якими не погодився позивач, є березень місяць 2020 року.
Позивач вважає, що суд першої інстанції взяв до уваги роз`яснення Держпраці, яке має рекомендаційний характер, але не дав належну оцінку нормативним документам які діяли у березні 2020 року, а саме Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» ( зі змінами) від 06 квітня 2000 року №1645-111, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №791 «Про реалізацію статті 40 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 2 червня 2003 р. № 145 «Про умови оплати праці медичних та інших працівників за період роботи по ліквідації епідемій і спалахів інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб».
Тобто нарахування та виплата доплат проводилась на підставі вищезазначених нормативних документів.
Також під час ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. Академіка Михайла Давидова» за період з 01.01.2020 р. по 30.09.2020 р., яка була проведена на підприємстві з 03.10.2020 по 18.12.2020 працівниками Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській. Зокрема було встановлено, що «Нарахування та виплати доплат медичним та іншим працівникам Лікарні, які надають медичну допомогу хворим на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-СоV-2 (далі доплата за COVID-19) Підприємством здійснювалася в березні 2020 року ( з 23.03.2020 по 31.03.2020), відповідно до статті 40 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» ( зі змінами) від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №791 «Про реалізацію статті 40 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пунктів 1, 2 наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про умови оплати праці медичних та інших працівників за період роботи по ліквідації епідемій і спалахів інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб» від 2 червня 2003 р. № 145.
Загальна сума нарахованих та виплачених доплат медичним та іншим працвникам Лікарні, які були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворюванн серед людей на коронавірусну хворобу COVID-19, спричинену корона вірусом SARS-СоV-2, за період з 23.03.2029 по 31.03.2020 склала 224622, 74 грн ( з нарахуванням на фонд оплати праці), виплата яких проведена за рахунок коштів субвенції з державного бюджету. Порушень не встановлено» ( копію Акту від 28.12.2020 №18.3-19-4 додаємо).
Враховуючи, що акт ревізії від 28.12 2020. №18.3-19-4 був підписаний сторонами 31.12.2020 року, позивач не мав можливості надати його в якості доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тобто, нарахування доплат за березень 2020 р. проводилось виключно на підставі нормативних актів, які діяли березні 2020 року, в жодному разі не порушуючи норми законодавства, зазначені в приписі, а саме: ст. 94 КЗпП України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», наказу МОЗ України від 02.04.2020 №768. Заробітна плата працівникам у березні 2020 року нарахована та виплачена за виконану ними роботу в повному обсязі, при цьому доплати в розмірі трьох посадових окладів здійснювались пропорційно відпрацьованому часу в осередках небезпечних інфекційних хвороб, як передбачено п.п. «а» п.п. 1.1. п.1 Наказу №145, тобто з дня перебування першого хворого на  COVID-19 у лікарні ( з 23 березня 2020).
Здійснення доплат працівникам за роботу з хворими на  COVID-19 передбачено Договором №2982-Е520-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 21.05.2020, який набрав чинності з 01.04.2020. Кошти на здійснення доплат працівникам за березень 2020 за роботу з хворими на  COVID-19 даним пакетом не передбачено, тобто відсутнє джерело для здійснення виплат, які вимагаються приписом.
Враховуючи викладене, позивач вважає рішення суду першої інстанції протиправним, безпідставним.
Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що на момент існування спірних правовідносин був чинним наказ Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, яким була затверджена, та оприлюднена на сайті Держпраці форма припису про усунення виявлених порушень.
При цьому посилання позивача на те, що наказ № 1338 від 18 серпня 2017 року було прийнято на підставі Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26 квітня 2017 року, № 295, який постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019ц по справі № 826/8917/17 визнано нечинним Управління Держпраці у Сумській області вважає безпідставним. 
Відповідач зазначає, що визнання Постанови КМУ від 26 квітня 2017 року М 295 нечинною не тягне за собою автоматичної втрати чинності наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2917 року №1338. Посилання позивача на те, що форма бланку на якій було складено припис про усунення виявлених порушень від 15 червня 2020 року містять посилання на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджено Постановою КМУ від 26.04.2017р. М295 не можуть бути підставою для визнання протиправним припису про усунення виявлених порушень, оскільки як свідчить примірник цього припису посилання на даний Порядок було на бланках при їх заповненні нами викреслено.
Відповідач звертає увагу, що оплата праці медичних та інших працівників за період роботи з ліквідації епідемій і спалахів інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб здійснюється за рахунок асигнувань на охорону здоров`я та додаткових асигнувань на проведення протиепідемічних заходів з державного та місцевих бюджетів.
Зазначена доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) проводиться за весь робочий час, відпрацьований працівником у березні за професією (посадою), яка зазначена у переліку до наказу № 768 та у персональному переліку працівників, яким встановлена доплата, за наявності наступних умов: Професія (посада) працівника передбачена переліком до наказу № 768; Професія (посада) працівника передбачена персональним переліком працівників, яким встановлюється доплата, затвердженим керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідач вважає, що наявність у закладі охорони здоров`я у березні 2020 року пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби  COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, не виливає на проведення нарахування і виплату доплати у розмірі 3 посадових окладів за фактичний час роботи на посаді (за професією).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 в редакції, яка діє з 1 квітня 2020 року, встановлено, що на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби, визначений КМУ в акті про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, до завершення здійснення зазначених заходів встановдюється додаткова доплата у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок.
Таким чином, зазначена доплата в розмірі до 300 відсотків заробітної плати посадового окладу          (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок) проводиться за наявності певних умов, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 246.
Доплати, визначені абзацом четвертим пункту І постанови КМУ № 246, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів,
На думку відповідача, всупереч наказу МОЗ № 768, у Закладі здійснено виплату доплати в розмірі трьох посадових окладів за березень 2020 року медичним та іншим працівникам інфекційного відділення, які безпосередньо були зайняті на роботах з ліквідації захворювання серед людей на коронавірусну хворобу (COVID-19), а медичним та іншим працівникам інших відділень - з моменту виявлення першої хворої (з 23.03.2020), а не за весь робочий час, чим порушено вимоги частини 1 статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 ЗУ № 108, наказу МОЗ України від 02.04.2020 №768.
Відповідач вважає, що апеляційна скарга КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» є необгрунтована.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі направлення №272/СМ8145 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання проведено інспекційне відвідування Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради “Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова” (а.с. 19).
За результатами вищезазначеного інспекційного відвідування складено акт від 12.06.2020 №СМ8145/2032/АВ/П (а.с. 20-25). 
Позивач не погодився з висновками інспектора та подав заперечення на акт (а.с. 26).
На підставі акту інспекційного відвідування від 12.06.2020 №СМ8145/2032/АВ/П відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень від 15.06.2020 року № СМ8145/2032/АВ/П, яким зобов`язано головного лікаря ОСОБА_1 до 15 липня 2020 року усунути порушення, зазначені в акті (а.с. 27). 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів представника позивача про необхідність виплати доплат працівникам лікарні за березень 2020 року пропорційно відпрацьованому ними часу у безпосередньому контакті з хворими на коронавірусну хворобу (COVID-19).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96    (далі    Положення №96)Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 7 Положення №96 держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений    постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі Порядок № 823).
Відповідно до абз.1 п.1 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Згідно абз.1 п.3 Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).
З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення №272/СМ8145 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання проведено інспекційне відвідування Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради “Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова” (а.с. 19).
За результатами вищезазначеного інспекційного відвідування складено акт від 12.06.2020 №СМ8145/2032/АВ/П (а. с. 20-25). 
Згідно із зазначеним актом у ході інспекційного відвідування позивача виявлено порушення вимог законодавства, а саме не нарахована у повному обсязі додаткова заробітна плата працівникам, які включені до переліку посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2 та лікуванням пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2 за березень 2020 року.
Враховуючи виявлені в ході інспекційного відвідування порушення законодавства про оплату праці, керівнику позивача винесено припис про усунення виявлених порушень від 15.06.2020 року № СМ8145/2032/АВ/П, яким зобов`язано головного лікаря ОСОБА_1 до 15 липня 2020 року усунути порушення, зазначені в акті.
Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з положеннями частин 4 статті 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Стаття 98 КЗпП зазначає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», де зазначено, що заробітна плата складається із основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додатковою заробітною платою є винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.
Листом Національної служби здоров`я України «Щодо оголошення про укладення договорів про медичне обслуговування населення» повідомляється, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення державних фінансових гарантій медичного обслуговування пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, та належної оплати праці медичних та інших працівників, які надають медичну допомогу таким пацієнтам» № 331 (далі - Постанова КМУ № 331) на сайті НСЗУ буде опубліковане Оголошення про укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, де одним з пакетів передбачена медична допомога, яка надається мобільними медичними бригадами, що утворені для реагування на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2.
Частиною 2 пункту 1 Постанови КМУ № 331 передбачено здійснення додаткових доплат медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров`я у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням обов`язкових доплат, надбавок) відповідно до законодавства.
В пункті 2 Постанови КМУ № 331 встановлено, що тарифи на медичні послуги з надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, екстреної медичної допомоги пацієнтам з підозрою або встановленим захворюванням на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, медичної допомоги, яка надається мобільними медичними бригадами, що утворені для реагування на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, яка надається окремими закладами охорони здоров`я протягом квітня 2020 р., у рамках програми державних гарантій медичного обслуговування населення включають фінансове забезпечення, зокрема здійснення передбачених законодавством додаткових доплат медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров`я, які надають медичні послуги, пов`язані з наданням медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2
Пунктом 116-2 глави 27 «Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2020 році» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2020 р. № 65 (далі - Порядок № 65) зі змінами від 24.04.2020 передбачено, що тариф на медичні послуги із стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, встановлюється як глобальна ставка на місяць, що розрахована як комбінація ставки на медичну послугу за укомплектованість медичним персоналом, медичними виробами та лікарськими засобами, яка становить 498325,65 гривні, та ставки на медичну послугу за готовність надавати медичні послуги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, в умовах інтенсивної терапії, яка становить 171167,83 гривні.
Пунктами 116-9, 116-12 глави 29 Порядку № 65 передбачено, що НСЗУ укладає договори із закладами охорони здоров`я щодо надання медичної допомоги мобільними медичними бригадами закладів охорони здоров`я з відбору, зберігання та транспортування зразків біологічних матеріалів для тестування на SАRS-COV-2 методом полімеразної ланцюгової реакції (далі - мобільні бригади), укомплектованими штатними медичними працівниками таких закладів, що визначені структурними підрозділами з питань охорони здоров`я відповідних держадміністрацій та відповідають умовам закупівлі, в обсязі, що не перевищує 10 мобільних бригад на кожні 100000 населення відповідної адміністративно-територіальної одиниці. 
Фактична вартість медичних послуг, які надаються мобільними бригадами, на місяць розраховується як добуток кількості мобільних бригад у закладі охорони здоров`я на дату подання звіту, тарифу на медичні послуги, які надаються мобільними бригадами, і коефіцієнта навантаження мобільних бригад, де коефіцієнт вираховується у залежності від кількості відборів зразків протягом відповідного звітного періоду у розрахунку на одну мобільну бригаду.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 № 768 затверджено на період виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, визначених у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення виконання цих заходів Перелік посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2 та лікуванням пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, яким здійснюється доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року.
Пунктом 2 зазначеного наказу встановлено, що персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, затверджується керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що наказами головного лікаря від 31.03.2020 року № 257 та 08.05.2020 року №347 затверджено персональний перелік медичних та інших працівників безпосередньо зайнятих у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобіганню гострої респіраторної хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2 та здійснено доплату в розмірі трьох посадових окладів за березень 2020 року з моменту виявлення  першої хворої 23.03.2020 року медичним та іншим працівникам, які безпосередньо були зайняті на роботах з ліквідації захворювання серед людей на коронавірусну хворобу COVID-19.
Відповідно до наданих Державною службою України з питань праці роз`яснень з питань гарантій медичним працівникам: наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 02.06.2003 № 145, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.06.2003 № 523/7844 «Про умови оплати праці медичних та інших працівників за період роботи по ліквідації епідемій і спалахів з інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб» передбачено, що за умови встановлення Кабінетом Міністрів України в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб на відповідних територіях карантину в порядку, визначеному статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», зокрема, медичним та іншим працівникам закладів (відділень) охорони здоров`я, які безпосередньо зайняті ліквідацією епідемій та лікуванням захворювань людей, здійснюються доплати до заробітної плати в розмірі трьох схемних посадових окладів (тарифних ставок) пропорційно відпрацьованому часу. Медичним та іншим працівникам, які зайняті на інших роботах з ліквідації епідемій і спалахів, здійснюються доплати до заробітної плати в розмірі двох схемних посадових окладів (тарифних ставок) пропорційно відпрацьованому часу.
Перелік посад працівників, яким здійснюється доплата в розмірі трьох або двох посадових окладів (тарифних ставок), затверджується Міністерством охорони здоров`я України.
Оплата праці медичних та інших працівників за період роботи з ліквідації епідемій і спалахів інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб здійснюється за рахунок асигнувань на охорону здоров`я та додаткових асигнувань на проведення протиепідемічних заходів з державного та місцевих бюджетів.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що зазначена доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) проводиться за весь робочий час, відпрацьований працівником у березні за професією (посадою), яка зазначена у переліку до наказу № 768 та у персональному переліку працівників, яким встановлена доплата, за наявності наступних умов: Професія (посада) працівника передбачена переліком до наказу № 768; Професія (посада) працівника передбачена персональним переліком працівників, яким встановлюється доплата, затвердженим керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
Отже, колегія суддів вважає, що наявність у закладі охорони здоров`я у березні 2020 року пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2, не впливає на проведення нарахування і виплату доплати у розмірі 3 посадових окладів за фактичний час роботи на посаді (за професією).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2 (далі - постанова КМУ № 246), в редакції, яка діє з 1 квітня 2020 року, встановлено, що на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби, визначений КМУ в акті про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, до завершення здійснення зазначених заходів встановлюється додаткова доплата у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок:
- у закладах охорони здоров`я, що надають медичну допомогу хворим на коронавірусну хворобу COVID-19 та уклали договір про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг з Національною службою здоров`я, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з надання медичних послуг хворим на коронавірусну хворобу COVID-19;
- медичним та іншим працівникам спеціалізованих бригад для реагування на випадки коронавірусної хвороби COVID-19 центрів екстреної медичної допомоги, які уклали договір про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг з Національною службою здоров`я;
- у державних закладах охорони здоров`я, що визначені у рішеннях відповідних центральних органів виконавчої влади для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу COVID-19, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу COVID-19.
Конкретний перелік посад працівників, яким встановлюється доплата, затверджується керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
Таким чином, зазначена доплата в розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок) проводиться за наявності наступних умов:
1) медичний заклад передбачено переліком закладів охорони здоров`я, зазначеним у постанові КМУ № 246;
2) медичний заклад уклав договір про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг з Національною службою здоров`я, або це державний заклад охорони здоров`я, що визначений у рішенні відповідних центральних органів виконавчої влади для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу COVID-19;
3) посада працівника передбачена переліком посад працівників, яким встановлюється доплата, затвердженим керівником відповідного закладу охорони здоров`я;
4) працівник працював (працює) на посаді, передбаченій у переліку, затвердженому керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
Доплати здійснюються за рахунок коштів, отриманих закладами охорони здоров`я відповідно до договорів про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг, укладених з Національною службою здоров`я, та з місцевих бюджетів.
Доплати, визначені абзацом четвертим пункту 1 постанови КМУ № 246, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Таким чином, колегія суддів наголошує, що право на доплати виникає з дати укладення закладом договору про медичне обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення за відповідним переліком та обсягом медичних послуг з Національною службою здоров`я, або з дати визначення державного закладу охорони здоров`я для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19).
З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та НСЗУ укладено договір №2522-Е520-Р000 про медичне обслуговування населення, предметом якого є надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-COV-2.
Враховуючи викладене вище, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів представника позивача про необхідність виплати доплат працівникам лікарні за березень 2020 року пропорційно відпрацьованому ними часу у безпосередньому контакті з хворими на коронавірусну хворобу (COVID-19).
Посилання представника позивача щодо допущення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування та винесення спірного припису, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у сфері використання найманої оплачуваної праці. 
Колегія суддів наголошує, що такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист інтересів працівників у процесі реалізації ними конституційного права на працю.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.
Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що  рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року по справі № 480/4564/20 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують..
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова"  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 по справі № 480/4564/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  15.04.2021 року