ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року                                                                   Справа № 918/853/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Юрчук М.І. 
секретар судового засідання Цвіркун О.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Левченко А.Г.              
від відповідача 1: представник не з`явився              
від відповідача 2: представник не з`явився
від відповідача 3: представник не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 15.03.2021 суддею Романюк Ю.Г. у м. Рівне у справі № 918/853/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС"
до відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрелітагро"                                                     
до відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле Україна"
до відповідача - 3: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Тетяни Сергіївни
про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Господарського суду Рівненської області перебувала позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС" до відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрелітагро", відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле Україна", відповідача - 3: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Тетяни Сергіївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.02.2021 у справі №918/853/20 позов залишено без розгляду.
09.03.2021 до Господарського суду Рівненської області від ТОВ "Евервелле Україна" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.03.2021 заяву ТОВ "Евервелле Україна" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу залишено без розгляду.
Не погоджуючись з останньою, ТОВ "Евервелле Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Аргументуючи скаргу вказує, що позов ТОВ "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС" залишено без розгляду за заявою позивача. Не очікуючи таких дій, представник апелянта з клієнтом обговорювали стратегію подальших дій, оскільки на оскарження ухвали про залишення позову без розгляду відведено 10 днів. Тільки 4 березня 2021 клієнтом було прийнято рішення не оскаржувати ухвалу від 23.02.2021 року та одразу ж підготовлено заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Враховуючи вказане, протягом 5 днів з 23.02.2021 скаржник не міг підрахувати всі витрати на правничу допомогу, оскільки в в передбачений законом строк на апеляційне оскарження вирішував питання щодо доцільності подальшого оскарження ухвали до суду апеляційної інстанції. Звертає увагу, що судових дебатів в справі не було, тому скаржник не зробив відповідної заяви до їх закінчення, у зв`язку з чим і строк на подання таких доказів витрат не пропускав. Тобто, абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює саме строк для подання доказів судових витрат до судових дебатів, однак розгляд справи по суті не відбувся, відповідно судом неправомірно відмолено у винесення додаткового рішення.  
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Евервелле Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 15.03.2021 у справі № 918/853/20.
Від позивача ТОВ "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС" на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, мотивуючи тим, що представник відповідача 2 був присутній у судовому засіданні 23.02.2021 та обізнаний про залишення позову без розгляду, а відтак не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в строки та в порядку, встановлених ГПК України. 
Інші учасники провадження правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, підтримавши доводи, викладені у відзиві.
Від відповідача 1 ТОВ "Компанія Укрелітагро" надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. 
Представник скаржника в судове засідання не з`явився. Проте, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд апеляційної скарги відкласти на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання. 
В силу ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Розглянувши заявлене клопотання, зважаючи на встановлені ч. 2 ст. 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та з огляду на те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення та можливість розгляду справи.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.08.2020 відкрито провадження у справі № 918/853/20 за позовом ТОВ "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС" до відповідача - 1: ТОВ "Компанія Укрелітагро", відповідача - 2: ТОВ "Евервелле Україна", відповідача - 3: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Тетяни Сергіївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
22.02.2021 до Господарського суду Рівненської області від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України. 
У судове засідання 23.02.2021 представники позивача, відповідача 1 та відповідача 3 не з`явилися. Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти залишення позову без розгляду не заперечив.
Ухвалою суду від 23.02.2021 позовну заяву ТОВ "Спільне Українсько-Грецьке підприємство "ІМТРЕКС" залишено без розгляду. 
09.03.2021 від представника ТОВ "Евервелле Україна" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.03.2021 заяву представника ТОВ "Евервелле Україна" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу залишено без розгляду.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою, п`ятою статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частини шостої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Згідно із ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Тобто, у випадку залишення позову без розгляду відповідач зобов`язаний дотриматися лише встановленого ст. 129 ГПК України 5-ти денного строку для подання доказів понесення витрат, оскільки стадія судових дебатів в таких випадках відсутня.  
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання 23.02.02021 проводилось за участю представника апелянта, який не заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду та не спростовує вказане у поданій апеляційній скарзі. Проте, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу датована 04.03.2021 та надіслана до суду 05.03.2021 року, що підтверджується відміткою на конверті "Укрпошта Експрес". Тобто, з урахуванням приписів ст. 116 ГПК України, заява подана у десятиденний строк.
Суд звертає увагу, що представник ТОВ "Евервелле Україна" був обізнаний про залишення позову без розгляду, а відтак не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та подати додаткові докази у встановлений законодавством 5-денний строк. 
Згідно статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Стаття 42 ГПК України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до положень частин першої та четвертої статті 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення. 
Натомість, звертаючись до суду поза межами встановленого процесуальним законом строку, апелянт не подавав до суду першої інстанції заяву про поновлення пропущеного процесуального строку.
Наведені в апеляційній скарзі обгрунтування причин пропуску строку судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки вказані обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції та скаржник згідно правил ст. 269 ГПК України не довів неможливості їх подання місцевому господарському суду.
У зв`язку із цим суд вважає, що заява ТОВ "Евервелле Україна" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу правомірно залишена без розгляду, як така, що подана поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України.
Відповідно до ст.ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 15.03.2021 у справі № 918/853/20 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні. 
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле Україна" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 15 березня 2021 року у справі №918/853/20 залишити без змін.              
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №918/853/20 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "19" травня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.