П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

         13 квітня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 370/313/21
Номер провадження 33/824/2105/2021
 
            Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду              Вербова І. М., за участі:
скаржника - ОСОБА_1 
представника скаржника - адвоката Ненади О. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 березня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Макарівського районного суду Київської області від 18 березня 2021 року (а.с. 36-37) провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.
 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 27 березня 2021 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу у якій, просила постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 березня 2021 року скасувати та надіслати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 неодноразово вчинялися та продовжують вчинятися дії, кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно скаржника та малолітнього сина ОСОБА_4 , які полягають у тому, що ОСОБА_3 перестав пускати скаржника з сином до житла, а пізніше змінив замки в квартирі в якій знаходяться особисті речі її та сина.
 
У зв`язку з вищевказаними діями ОСОБА_3 , скаржник була вимушена звернутися до працівників поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
 
Скаржник зазначає, що у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 та його представника в судове засідання, розгляд справи було відкладено. 
 
Так, з`явившись в наступне судове засідання скаржнику та її представнику було повідомлено про те, що розгляд даної справи знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.
 
У судове засідання призначене на 18 березня 2021 року з`явився представник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка повідомила про те, що її адвокат затримується, проте судом не було відкладено судове засідання, а проведено розгляд справи по суті. 
 
Вказані дії, на думку скаржника, свідчать про необ`єктивність та упередженість суду. 
 
На думку скаржника, розгляд даної справи було проведено в порушення вимог ст. 268 КУпАП, а саме, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Скаржник зазначає, що у оскаржуваній постанові судом першої інстанції зазначено про неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, однак судом не було направлено вказаний протокол на доопрацювання та не витребувано додаткові докази чи пояснення у особи, яка складала протокол. Крім того, судом не з`ясовано, чи була завдана шкода її психічному здоров`ю чи психічному здоров`ю сина.
 
Скаржник зазначає, що протиправні дії ОСОБА_2 , які виявляються у економічному насильстві, можуть мати негативний вплив на психічний стан дитини.
 
ОСОБА_5   до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
 
Вислухавши пояснення скаржника та її представника - адвоката Ненади О. А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
 
Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення
 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
 
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
 
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.
 
Так, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 червня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. 
 
З копії паспорту ОСОБА_2 вбачається, що останній зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . 
 
В свою чергу ОСОБА_1 , з 2002 року зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується оригіналом паспорту оглянутого судом апеляційної інстанції. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований та проживає й малолітній син сторін, ОСОБА_3 , що було підтверджено поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді апеляційної інстанції.
 
З матеріалів справи вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 було змінено замок на вхідних дверях, що не заперечується останнім.
 
Разом з тим, враховуючи, що у вказаній квартирі зареєстрований та проживає лише ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за іншою адресою, діями ОСОБА_2 щодо зміни замка на вхідних дверях квартири, права скаржника та малолітнього сина сторін ОСОБА_4 жодним чином не порушено, а шкоди не завдано.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
 
Посилання скаржника на  необ`єктивність та упередженість суду у розгляді даної справи, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відтак, не може бути підставою для скасування осаржуваної постанови. 
 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений  ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 березня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                           І.М. Вербова