ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 квітня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/7775/20
Головуючий у першій інстанції – Супрун О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/691/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючої – судді - Бобрової І.О.,
суддів –  Мамонової О.Є.,  Шитченко Н.В., 

за участю секретаря - Зіньковець О.О., 

сторони:

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 березня 2021 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання часток та визнання права власності,

місце ухвалення судом першої інстанції ухвали – м. Чернігів,
дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали –09.03.2021,
                                            В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Скуміна М.Г. звернулась з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила: 
1) визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 новозбудоване за час шлюбу майно, яке на плані в технічному паспорті позначено літ.:
- А5-1 (мансарда житлова під літ. 1-10, 1-11, 1-12, 1-13, 1-ІІ, загальною площею 52,3 кв. м);
- а4-1, А6-1 – приміщення під літ. 1-І, 1-ІІІ, 1-8, 1-9, 1-15, 1-16, 1-17, загальною площею 29,5 кв. м;
- а6-1 (навіс площею 21.7 кв. м);
- Б-1 (гараж площею 26,8 кв. м);
- В-1 (сарай площею 79,2 кв. м);
2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку вказаного вище майна; 
3) перерозподілити ідеальні частки співвласників будинку садибного типу з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 – на 33/100 часток замість 7/72 часток; ОСОБА_2 – на 49/100 часток замість 35/72 часток; ОСОБА_4 – на 9/50 часток замість 5/12 часток.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . З 2011 року частки сторін у цьому домоволодінні не перераховувались. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.09.1990 до 26.12.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого подружжям за вказаною адресою були споруджені інші побудови, які здані в експлуатацію, але в підрахунок ідеальних часток сторін не ввійшли. Відповідач ОСОБА_2 не визнає за ОСОБА_1 права на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на збудовані під час шлюбу приміщення, а також проти перерахунку часток співвласників, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2021 року клопотання представника позивачки задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено  судовому експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверексперт» Тарасовській Вікторії Віталіївні.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1.Чи відповідає фактичне користування приміщеннями в житловому будинку та господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ідеальним часткам співвласників, що зазначені в правовстановлюючих документах?
2.Чи увійшли у розмір часток майна прибудова житлового будинку та господарських споруд будівель по АДРЕСА_2 ?
3.Чи змінювались частки майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після 30.09.2011 (враховуючи прибудову)? Якщо ні, то який розмір часток майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .? 
Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції відповідачі ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Карася А.А. та Шульга В.Г. звернулись з апеляційними скаргами. 
На думку ОСОБА_2 вказана ухвала підлягає скасуванню, оскільки була прийнята упереджено, лише з урахуванням доводів представника позивача, з порушенням норм процесуального права, а саме – статей 2, 12, 76, 77, 103, 113, 263, 264 ЦПК України, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, висновки суду не відповідають матеріалам справи.      
Скаржник стверджує, що стороною відповідача вже було замовлено висновок експерта, який надав відповідь на питання, поставлене в позовних вимогах. До матеріалів справи долучено висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 46-20 від 20.02.2021, складеного судовим експертом Солдатовою В.С., який не визнаний судом неповним, неясним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, і взагалі не був досліджений судом. Суд проігнорував клопотання представника відповідача щодо допиту судового експерта з метою роз`яснення та доповнення її висновку. Разом з тим, експертиза може бути первинна, додаткова, повторна, комісійна та комплексна. Експертиза вже проведена, перше питання, яке поставлене в оскаржуваній ухвалі за змістом є тим самим питанням, на яке вже дав відповідь експерт, але дещо перефразованим. Отже суд вказаною ухвалою призначив повторну експертизу, не обґрунтувавши своє рішення і не дослідивши первісну експертизу. 
Зазначає, що в клопотанні про призначення експертизи позивачка ввела суд в оману, зазначивши, що в підрахунок не ввійшли прибудови, оскільки у висновку експерта все зазначене майно перераховано. 
На думку скаржника, на друге питання оскаржуваної ухвали експерт могла би дати конкретну відповідь у судовому засіданні, але вона допитана не була. Вказане питання є додатковим, але в ухвалі про це не зазначено. Щодо третього питання, поставленого в ухвалі, відповідач вказує, що воно є предметом судового розгляду, а не питанням для експерта, оскільки виходить за межі його спеціальних знань.  
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті, стягнувши з позивачки на його користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що в справі вже є експертиза, і причин проведення іншої експертизи він не вбачає. Доручення проведення повторної експертизи приватному експерту після проведення експертизи іншим приватним експертом вважає неправильним. Вказує, що про час та дату розгляду справи 05.03.2021 повідомлений не був, тому щодо заявленого клопотання про проведення іншої експертизи нічого не знав. У разі присутності в судовому засіданні він би заперечував проти призначення експертизи або довіряв би її проведення державній експертній установі – Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
У зв`язку з наведеним скаржник просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду судом першої інстанції, або змінити оскаржувану ухвалу та проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити Чернігівському відділенню Київського НДІСЕ, а також стягнути з позивачки на його користь судові витрати.  

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 не скористались. 
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не скористались. 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу від 05.03.2021, суд першої інстанції дотримався принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, закріплених у статтях 12, 13 ЦПК України та, оскільки для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а учасниками справи не надані відповідні висновки експертів з усіх питань, які стосуються предмету даного спору (зокрема, щодо розміру часток співвласників після прибудови до житлового будинку), суд дійшов до висновку про задоволення клопотання представника позивача про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів з такими висновками Деснянського районного суду м.Чернігова погоджується.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). 
Пунктами 2, 3 частиною 1 статті 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з пунктом восьмим частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом – ЦПК України) у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

За приписами ч.1 ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;  3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів;  5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
З огляду на положення ст. 189 ЦПК України твердження скаржника ОСОБА_2 щодо допиту експерта на цій стадії та дослідження матеріалів справи – зокрема висновку експерта, не заслуговують на увагу. Вказані дії можуть мати місце лише при розгляді справи по суті.  

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов про визначення часток у власності та визнання права власності, посилаючись на добудову в період спільного проживання з ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя будинку садибного типу, який перебуває у частковій власності сторін. У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 категорично заперечує,проти зміни розміру часток (а.с.68), через що позивачем і було заявлено клопотання про призначення  судової будівельно-технічної експертизи.

За змістом положень частин 1 та 2 статті 103 ЦПК України експертиза у справі призначається судом за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. 
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу (ч. 1ст. 104 ЦПК України). 
Відповідно до ст.252 ч.1 п.5 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду. 

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи. 
Верховний Суд  у постанові від 25.04.2018 у справі № 752/19657/16-ц зазначив, що як роз`яснено в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних
і цивільних справах», проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених положеннями ЦПК України. При цьому суд виконує такі дії: з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку; пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань; у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення; оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову)  про призначення експертизи і вручає її експертові тощо.

За змістом частин першої, п`ятої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерти, складений на його замовлення, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Доводи скаржників щодо наявності в матеріалах справи висновку експерта за результатами проведення судової будівельно технічної експертизи №46-20 від 20.02.2021, що була проведена за заявою ОСОБА_2 колегія суддів до уваги не приймає.
Зі змісту наданого висновку вбачається, що на вирішення експертизи було поставлено одне питання: «Якими частинами житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 користуються співвласники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до фактично складеного порядку користування житловим будинком станом на час проведення дослідження та правовстановлюючих документів?».             
Питання, що поставлено експерту, не охоплює предмету позову, що порушила позивачка.
04.03.2021 у підготовчому судовому засіданні представник позивачки звернувся з клопотанням про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з потребою проведення експертизи (а.с. 188-189), а 05.03.2021 ним було подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 193-194). В обґрунтування заявленого клопотання представник позивачки зазначив, що на даний час співвласники спірного домоволодіння мають частки майна: ОСОБА_1 – 7/72, ОСОБА_2 – 35/72, ОСОБА_3 – 5/12. Однак, деяке майно, що було добудовано під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також добудови з боку ОСОБА_3 не були враховані при визначенні часток. Вирішення спору по суті заявлених позовних вимог неможливе без визначення фактичного розміру часток майна сторін та встановлення ряду інших обставин, для чого необхідні спеціальні знання, що й стало підставою для звернення з клопотанням. 

Відповідно до п. п. 1.2.2. та п.5.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 року N 53/5, одним з основних підвидів експертизи є, зокрема, будівельно-технічна експертиза. Основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
Відповідно до частин 3 - 5 ст. 103 ЦПК України  при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

З протоколу судового засідання від 05.03.2021 вбачається, що  клопотання про призначення експертизи було підтримано представником позивачки та розглянуто судом. Представник відповідача ОСОБА_2 висловив свої заперечення проти заявленого клопотання у зв`язку з тим, що в матеріалах справи вже є висновок експерта, разом з тим щодо особи експерта, переліку питань, які були запропоновані представником позивачки, свою думку не висловив, не запропонував суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта (а.с. 195-196). 

За результатами розгляду клопотання судом постановлено відповідну ухвалу, зміст якої відповідає вимогам статті 104 ЦПК України.

Доводи скаржника ОСОБА_2 щодо тотожності першого запитання з ухвали від 05.03.2021 та запитання з висновку експерта від 20.02.2021 апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки мова в першому запитанні ухвали суду йде про відповідність фактичного користування сторін в приміщенні їх ідеальним долям у власності, а в висновку експерта мова йде про те, якими частинами будинку фактично користуються сторони. 
Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що задоволення клопотання представника позивачки про призначення експертизи відповідатиме принципам змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, та, є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи, враховуючи, що іншими учасниками справи не надані відповідні висновки експертів з усіх питань, які стосуються предмету даного спору. 

Оскаржуваною ухвалою проведення судової будівельно-технічної експертизи доручено  судовому експерту ТОВ «Сіверексперт» Тарасовській В.В.
Відповідно до картки атестованого судового експерта Державного реєстру атестованих судових експертів Тарасовська В.В. діє на підставі свідоцтва експерта № 1498, дійсного до 15.12.2023 та має право здійснювати будівельно-технічну експертизу, а саме дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів.
Проведення експертизи експертом Тарасовською В.В. відповідає вимогам ст. 7 Закону України від 25.02.1994 року № 4038-XII "Про судову експертизу", згідно з якої судово-експертну діяльність у цивільних справах здійснюють як державні спеціалізовані установи, так і судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Питання, поставлені в оскаржуваній ухвалі, не виходять за межі спеціальних знань вказаного експерта.

Відповідач ОСОБА_3 , посилаючись в апеляційній скарзі на те, що він не довіряє приватному експерту Тарасовській В.В., конкретні підстави для відводу цього експерта не зазначає. 

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не був присутній в судовому засіданні 05.03.2021 та був позбавлений права виразити свої заперечення щодо заявленого клопотання, колегія суддів відхиляє, оскільки 26.02.2021 відповідач у своїй заяві просив суд першої інстанції наступне судове засідання проводити без його участі (а.с. 186). Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про попереднє судове засідання 04.03.2021, де була прийнята ухвала, про розгляд справи без участі ОСОБА_3 , подальше оголошення у справі перерви на 05.03.2021 не потребувало, з огляду на положення ст.240 ч.6 ЦПК України, повідомлення відповідача, оскільки розгляд справи був продовжений з тієї стадії на якій було оголошено перерву. 

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що судом фактично призначено по суті повторну експертизу не може бути прийняте до уваги, оскільки судом така експертиза призначається вперше.

Помилковою також є позиція апелянта ОСОБА_2 про те, що третє питання, поставлене експерту, виходить за межі його знань, оскільки оцінка знань судового експерта не входить до повноважень представника відповідача та не є предметом розгляду на даній стадії судового провадження.   

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення клопотання представника позивачки щодо призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (Заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. 

В частині зупинення провадження у справі апеляційна скарга доводів не містить. 

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах, обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для їх задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм процесуального права. Підстави для скасування ухвали відсутні.  

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,  
                                 
                                  П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2021 року залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України  
                                     
Судді Чернігівського апеляційного суду  
                                                                                      І.О.Боброва

                                                                                      О.Є. Мамонова
                                                                                               
                                                                                      Н.В.Шитченко    

                                     Повний текст постанови складений 15.04.2021