Справа № 166/62/21 	Головуючий у 1 інстанції: Фазан О. З. 	
Провадження № 22-ц/802/595/21  Категорія: 83 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 квітня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Опейда В. О.,
з участю:
представника відповідача Прокуратури Волинської області Романішиної Т. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Прокуратури Волинської області, Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1  на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року,       
        
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18 cічня 2021 року звернулася в суд з позовом до прокуратури Волинської області, Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про звільнення з-під арешту земельної ділянки із кадастровим номером 0724287600:01:008:0048, що розташована за адресою: Волинська обл., Ратнівський район, с. Тур, припинення обтяження нерухомого майна, запис про яке внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 12911229 реєстратором Волинська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про визнання речовим доказом та накладення арешту на майно, б/н слідчий з ОВС прокуратури Волинської області Лизун А. С., об`єкт обтяження земельна ділянка, площа 0,1217 га, розміщена у Волинській області, Ратнівському районі, с. Тур, кадастровий номер 0724287600:01:008:0048.
Позов мотивовано тим, що вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 24.12.2012 у справі № 0313/1612/2012 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 364 ч. 2, ст. 364 ч. 1, ст. 366 ч. 2, ст. 366 ч.1 КК України. В рамках даної кримінальної справи на досудовому слідстві постановою слідчого з ОВС прокуратури Волинської області б/н від 14.08.2012 визнано речовим доказом на накладено арешт на вищезазначену земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 , а на даний час ОСОБА_1 , оскільки вона змінила прізвище після реєстрації шлюбу. Про існування цих постанов як власник дізналася 28.04.2020 в момент отримання інформації з Державного реєстру речових прав на майно № 207677933, де був відображений такий арешт. У вироку суду у справі № 0313/1612/2012, який набрав законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2013, питання речових доказів та арештованого майна не вирішено.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області, Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про звільнення майна з-під арешту. Залишено без розгляду клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів. 
Підставою постановлення вказаної ухвали стало те, що на виконання ухвали Ратнівського районного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не долучено до позовної заяви документів, які підтверджують заявлені позовні вимоги, а саме: копію вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 24.12.2012 у справі № 0313/1612/2012, копію ухвали Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2013 у справі № 0313/1612/2012, постанову слідчого з ОВС Прокуратури Волинської області, якою було визнано речовим доказом земельну ділянку з кадастровим номером 0724287600:01:008:0048, що розташована в Ратнівському районі в с. Тур. Клопотання про витребування доказів подано з порушенням строків, визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивачем не зазначено вжиті позивачем заходи для отримання доказів самостійно та причини неможливості отримання доказів самостійно.
Позивач ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції, ігноруючи норми кримінального процесуального кодексу про права свідка в кримінальному провадженні, незаконно вимагав вироки та постанову слідчого прокуратури, які не були вручені позивачу та право на отримання яких не передбачено ні чиним, ні діючим на час винесення вироку КПК. Вона звернулась про витребування вказаних доказів, які знаходяться в тому ж Ратнівському районному суді Волинської області. Суд створив штучну перешкоду у доступі до правосуддя.
Відповідач Прокуратура Волинської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд підставно залишив без задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, оскільки воно подано з порушенням строків, визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України. Позивачем не зазначено вжиті позивачем заходи для отримання доказів самостійно та причини неможливості отримання доказів самостійно. Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, то судом обґрунтовано на підставі положень ч. 13 ст. 187 ЦПК України прийнято рішення про залишення позову без розгляду. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
В суді апеляційної інстанції представника відповідача Прокуратури Волинської області Романішина Т. Л. апеляційну скаргу не визнала та просила залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
Згідно із ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Встановлено, що 19 січня 2021 року Ратнівським районним судом Волинської області відкрито провадження у цій справі.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року у підготовчому засіданні позовну заяву залишено без руху, так як до позовної заяви не долучено доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме постанову слідчого з ОВС прокуратури Волинської області б/н від 14.08.2012 про визнання земельної ділянки з кадастровим номером 0724287600:01:008:0048 речовим доказом та накладення арешту на неї, вирок суду у справі № 0313/1612/2012, ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2013 року у справі № 0313/1612/2012.
Згідно клопотання представника позивача, яке надійшло на адресу канцелярії суду 10 березня 2021 року, просить долучити до матеріалів справи копії виготовлених з ЄДРСР вироку суду від 24.12.2012 у справі № 0313/1612/2012 та копію ухвали Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2013 № 0313/1612/2012. Просить витребувати у Ратнівському районному суді Волинської області копію вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 24.12.2012 у справі № 0313/1612/2012, копію ухвали Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2013 № 0313/1612/2012, витребувати у Прокуратури Волинської області постанову слідчого з ОВС прокуратури Волинської області б/н від 08.2012 року, якою було визнано речовим доказом земельну ділянку із кадастровим номером 0724287600:01:008:0048, що розташована в Ратнівському районі в с. Тур, та відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду, оскільки в рамках кримінальної справи № 0313/1612/2012 позивач перебувала в процесуальному статусі свідка.
Отже, позивачкою частково були усунуті недоліки, які вказані в ухвалі суду та було подано відповідне клопотання про витребування документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Діючий на час досудового слідства КПК УРСР не передбачав обов`язку ознайомлювати свідка із постановами про накладення арешту, відтак таке ознайомлення не відбулось, тому у позивачки відсутня така постанова. Навпаки, така постанова має бути в розпорядженні відповідача, адже саме слідчий прокуратури виносив таку постанову. Покладати обов`язок надати документ на того в кого його немає являється порушенням принципу об`єктивності судового розгляду та має ознаки обмеження доступу до правосуддя.
Аналогічна ситуація із вироком та ухвалою апеляційного суду, які слід надати суду. Нормами КПК України не передбачено право свідка на отримання копій вироків чи ухвал апеляційного суду.
Крім того, слід зазначити, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачка у позовній заяві вказала, що постанова про визнання речовим доказом земельної ділянки та накладення арешту, вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2012 року міститься у справі № 0313/1612/2012, яка знаходиться у тому ж Ратнівському районному суді Волинської області.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для залишення позову у цій справі без розгляду з підстав, вказаних судом першої інстанції, оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушеного права, його дії, направлені на такий захист, у позивача відсутня об`єктивна можливість надати докази. Вирок суду та ухвалу апеляційного суду у справі № 0313/1612/2012 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що не позбавляє можливості з ними ознайомитись, а тому суд апеляційної інстанції вважає підстави залишення позову без розгляду у цій справі формальними. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року в цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 
                       
Судді