ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р. 	Справа № 520/4590/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020, суддя Ніколаєва О.В., повний текст складено 26.11.20, по справі № 520/4590/19
за позовом      ОСОБА_1  
до     Головного управління ДПС у Харківській області                   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 22.03.2019 № 2090 про проведення документальної планової виїзної перевірки; визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки щодо платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 за адресою контролюючого органу; зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області утриматися від вчинення будь-яких владно-розпорядчих дій, пов`язаних з проведенням документальної планової перевірки щодо платника податків ОСОБА_1 , зокрема - оформлення податкового повідомлення - рішення за наслідками проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 за адресою контролюючого органу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення перевірки платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 на підставі наказу від 22.03.2019 № 2090 за адресою контролюючого органу. 
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення перевірки платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 на підставі наказу від 22.03.2019 № 2090 за адресою контролюючого органу. 
Прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного суду від 10.06.2020 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у адміністративній справі № 520/4590/19 скасовано, адміністративну справу № 520/4590/19 направлено до Харківського окружного адміністративного суду на новий розгляд.
ОСОБА_1 надано уточнені позовні вимоги, що прийняті судом, відповідно до яких позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » від 22.03.2019 № 2090; визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки щодо платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 за адресою контролюючого органу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » від 22.03.2019 № 2090.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки щодо платника податків ОСОБА_1 у період з 05.04.2019 по 15.04.2019 за адресою контролюючого органу.
Головне управління ДПС у Харківській області, не погоджуючись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що неотримання платником податків копії наказу та письмового повідомлення про початок та місце проведення перевірки, які направлені податковим органом, не свідчать про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, наказом заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області № 2090 від 22.03.2019 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пункту 61.1, пункту 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статей 75, 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, з 05.04.2019 тривалістю 10 днів.
05.04.2019 позивачу вручено копію наказу про проведення перевірки від 22.03.2019, направлення на проведення перевірки від 03.04.2019 № 871.
Також, податковим органом позивачу направлено запит від 22.03.2019 № 7252/ФОП/20-40-13-06-16 про надання інформації, яким крім іншого повідомлено, що податковим органом відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік з 05.04.2019 буде проводитись документальна планова виїзна перевірка позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Таким чином, з огляду на положення підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України податковий орган просив повідомити за 1 день до початку перевірки адресу місця проведення такої перевірки.
Не погодившись із наказом відповідача щодо проведення документальної планової перевірки та діями щодо проведення перевірки позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з порушення податковим органом порядку проведення документальної планової виїзної перевірки, а саме відсутності належного повідомлення позивача про початок перевірки, з огляду на що оскаржуваний наказ від 22.03.2019 № 2090 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » підлягає скасуванню, а дії з проведення перевірки є протиправними.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Згідно з п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Відповідно до п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.
В силу п. 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Таким чином, наведені правові норми передбачають два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.
Отже, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої.
Відповідно до пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Таким чином законодавцем визначені чіткі розмежування щодо порядку допуску до позапланових виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.
Згідно з пунктом 79.5 статті 79 Податкового кодексу України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
При цьому, положення Податкового кодексу України не містить нормативно визначеної можливості податковому органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.
Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваним наказом податкового органу документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_1 призначена з 05.04.2019 тривалістю 10 днів.
При цьому, повідомлення позивача про проведення зазначеної перевірки здійснено податковим органом шляхом направлення 22.03.2019 запиту про надання інформації № 7252/ФОП/20-40-13-06-16, який, крім іншого, містив інформацію щодо проведення податковим органом відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок платників податків на 2019 рік з 05.04.2019 документальної планової виїзної перевірки позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Крім того, податковий орган просив повідомити за 1 день до початку перевірки адресу місця проведення такої перевірки
Крім того, 26.03.2019 податковим органом засобами поштового зв`язку направлено на адресу ОСОБА_1 копії наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки від 22.03.2019 № 2090, повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки від 22.03.2019 № 332 та направлення на проведення перевірки.
Судовим розглядом встановлено, що вищезазначені запит, копії наказу та направлення отримані позивачем 11.04.2019, що не заперечується податковим органом та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення, листом Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 19.06.2019 № 21-Д-12238, а отже після початку призначеної оскаржуваним наказом документальної планової перевірки ОСОБА_1 , яка фактично була розпочата 05.04.2019.
Так, пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
За наведених обставин колегія суддів погоджується із твердження суду першої інстанції щодо відсутності у позивача можливості отримати зазначені документи про проведення перевірки за 10 календарних днів до початку перевірки, з огляду на що позивач був не належним чином повідомлений про дату та час проведення перевірки до початку її проведення.
Доводи апеляційної скарги, крім іншого, зводяться до висновку, що неотримання платником податків копії наказу та письмового повідомлення про початок та місце проведення перевірки, які направлені податковим органом, не свідчать про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки, а натомість вказує на невиконання останнім свого обов`язку та не може бути підставою для задоволення позовних вимог.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, передбачений пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України спосіб вручення наказу та повідомлення щодо проведення контрольного заходу надає відповідачу можливість обирати альтернативні шляхи направлення документів платнику податків, а саме: або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику, або засобами поштового зв`язку.
У разі надіслання кореспонденції засобами поштового зв`язку та неможливості вручення поштового відправлення адресату відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України таке відправлення вважається врученим у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Однак, не слід ототожнювати поняття «вручення» «надіслання» наказу у розумінні належного повідомлення про проведення перевірки.
Так, встановлений обов`язок податкового органу щодо повідомлення платника податків про час та місце проведення перевірки перебуває у взаємозв`язку із правом платника податків  бути присутнім під час проведення перевірок; право подавати письмові звернення щодо проведення замість документальної невиїзної перевірки.
Таким чином, повідомлення платника податків про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, що передбачено статтею 44 Податковою кодексу України.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.09.2019 у справі № 520/8681/18.
Судовим розглядом встановлено, що до початку проведення 05.04.2019  призначеної перевірки у контролюючого органу була відсутня інформація щодо належного вручення позивачу копії наказу про проведення контрольного заходу.
Так, за висновками Верховного Суду, сформованими  у постановах від 29.11.2019 у справі № 160/8859/18, від 31.10.2019 у справі №0440/6608/18, невиконання контролюючим органом вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Лише за встановлення дотримання контролюючим органом процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, зокрема, отримання копії наказу від 22.03.2019 № 2090 та повідомлення про дату початку та місце проведення документальної планової виїзної перевірки виникають законні підстави для її проведення.
Таким чином, з огляду на порушення податковим органом порядку проведення документальної планової виїзної перевірки, а саме відсутності належного повідомлення позивача про початок перевірки, оскаржуваний наказ від 22.03.2019 № 2090 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » підлягає скасуванню, а дії з проведення перевірки на підставі зазначеного наказу є відповідно протиправними.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі № 520/4590/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий   	
Постанова складена в повному обсязі  15.04.21.