Постанова
Іменем України                                                                   
 
16 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 638/8307/16-ц
провадження № 61-15132св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - Державна судова адміністрація України,
позивач (боржник) - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод», Приватне акціонерне товариство «Термолайф», Товариство з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Котелевець А. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
 
Короткий зміст вимог
 
25 листопада 2019 року Державна судова адміністрація України (далі - ДСА України) засобами поштового зв`язку звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом                       м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк») до   ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод» (далі - ПрАТ «Харківський коксовий завод»), Приватне акціонерне товариство «Термолайф» (далі - ПрАТ «Термолайф»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд» (далі - ТОВ «Коксотрейд»), про стягнення заборгованості за договорами про відкриття кредитної лінії.
Заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року у справі № 638/8307/16-ц вирішено, зокрема, стягнути з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судовий збір у розмірі                   12 901 382,35 грн. 
На виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року по справі № 638/8307/16-ц Дзержинським районним судом м. Харкова 10 січня 2018 року було видано виконавчий лист. 
Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 09 січня 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в даній справі у частині стягнення судового збору до закінчення касаційного провадження.
Постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Сбербанк» залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат залишено без змін. 
Крім того, на поштову адресу ДСА України Дзержинським районним судом               м. Харкова неодноразово надходили листи з повідомленням про направлення судом виконавчого листа на адресу органів виконавчої служби України (листи від 10 січня 2018 року № 638/8307/16-ц/1399 та від 19 квітня 2018 року                                     № 638/8307/16/2447).
Заявник вказує, що будь-яка інша інформація стосовно виконання чи невиконання виконавчого листа від 10 січня 2018 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, була відсутня. 
Для встановлення всіх обставин справи ДСА України звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з листом від 19 квітня 2019 року     № 10-10842/19 про надання інформації щодо виконання виконавчого листа від 10 січня 2018 року по справі № 638/8307/16-ц. 
Листом Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2019 року               № 638/8307/16/19551 ДСА України було повідомлено про направлення на виконання виконавчого документу по вищевказаній справі до органів державної виконавчої служби. Зазначеним листом також було повідомлено, що на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова не надходила жодна інформація щодо виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в частині стягнення судового збору. 
Враховуючи той факт, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ДСА України звернулася до Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві для надання інформації стосовно виконання зазначеного виконавчого документу.
Шевченківський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві листом від 17 травня 2019 року повідомив ДСА України, що відповідно до інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, 16 серпня 2018 року вищевказаний виконавчий документ надійшов до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області. 
ДСА України листом від 29 травня 2019 року № 10-14350/19, звернулась до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова про отримання інформації по виконанню зазначеного виконавчого документу.
Не отримавши жодної інформації на вказаний лист, ДСА України повторно звернулася (лист від 19 липня 2019 року № 10-18687/19) до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова для отримання інформації стосовно виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2018 року № 638/8307/16-ц. 
Враховуючи те, що станом на 20 серпня 2019 року ДСА України так і не отримала відповіді від Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова стосовно виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/8307/16-ц, ДСА України змушена була 20 серпня 2019 року звернутися із листом                                       № 10-21551/19 до Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області. 
17 вересня 2019 року ГТУЮ у Харківській області листом № 1933521913/07.02-08 повідомило ДСА України, що за результатами розгляду звернення ДСА України від 29 травня 2019 № 10-114350/19 та 19 липня 2019 року                                       № 10-18687/19 Міжрайонним ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області були надані відповіді від 14 червня 2019 року № 33218 та від 06 серпня 2019 року № 37012, які в свою чергу направлені на адресу заявника, а саме: АДРЕСА_2 . До повідомлення ГТУЮ у Харківській області додані відповідні копії зазначених листів. 
Однак, відповідно до електронного журналу реєстрації вхідної (вихідної) кореспонденції, листи Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 14 червня 2019 року № 33218 та від 06 серпня 2019 року № 37012 на адресу ДСА України не надходили. 
При ознайомленні з надісланими копіями листів з`ясувалося, що 16 серпня 2018 року до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області надійшов на виконання виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова від 10 січня 2018  року у справі № 638/8307/16-ц, про стягнення на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382,35 грн. 
Крім того, в зазначених копіях листів було повідомлено, що виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова по справі                                           № 638/8307/16-ц, був повернутий без прийняття до виконання на поштову адресу ДСА України. 
Однак, зазначена інформація також не відповідає дійсності, оскільки як і в першому випадку, на поштову адресу ДСА України не надходила жодна інформація стосовно виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року по справі № 638/8307/16-ц та оригіналу виконавчого листа. 
Отже, станом на день подання до суду заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення до виконання у ДСА України відсутній виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 10 січня 2018 року по справі № 638/8307/16-ц, про стягнення на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382, 35 грн.
Враховуючи зазначене, а також те, що стягувач не отримував від органів ДВС виконавчий лист Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, а відтак він втрачений з незалежних від стягувача причин, ДСА України була позбавлена можливості реалізувати своє процесуальне право щодо вчинення дій, спрямованих на виконання боржником рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в частині стягнення судового збору, тому просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/8307/16-ц до виконання та видати дублікат виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, про стягнення з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382, 35 грн.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви ДСА України про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 10 січня 2018 року у справі   № 638/8307/16-ц, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що із заяви та наданих матеріалів не вбачається, коли та за яких обставин було втрачено виконавчий лист. Після подання виконавчого листа до органів державної виконавчої служби заявник не цікавився його виконанням та вжитими заходами державним виконавцем щодо реального виконання рішення суду. Також заявником не наведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Не погодившись з такою ухвалою,  ДСА України подала апеляційну скаргу.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ДСА України задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року скасовано, ухвалено у справі нове судове рішення, яким заяву ДСА України задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа виданого Дзержинським районним судом                      м. Харкова 10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц про стягнення з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382, 35 грн.
Поновлено ДСА України строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа № 638/8307/16-ц про стягнення з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382, 35 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду фактично не виконано, а стягнути суму заборгованості в примусовому порядку стягувач позбавлений можливості з причини втрати виконавчого листа та пропущення з поважних причин строку для пред`явлення його до виконання.
Узагальнені доводи касаційної скарги
У жовтні 2020 року АТ «Сбербанк», яке є правонаступником після ПАТ «Сбербанк», звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.
В касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції ухвалена постанова без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.
 
Доводи інших учасників справи
 
19 листопада 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив від ДСА України на касаційну скаргу АТ «Сбербанк», в якому заявник просить суд касаційну скаргу АТ «Сбербанк» залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Сбербанк» на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в частині вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Сбербанк» на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа та витребувано матеріали цивільної справи.
 
29 грудня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф», ТОВ «Коксотрейд», про стягнення заборгованості за договорами про відкриття кредитної лінії задоволено.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкові від 10 липня 2017 року скасовано та у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк» до                  ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф», ТОВ «Коксотрейд», про стягнення заборгованості за договорами про відкриття кредитної лінії відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судовий збір у розмірі 12 901 382,35 грн.
На виконання зазначеного рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в частині стягнення з ПАТ «Сбербанк» на користь держави судового збору у розмірі 12 901 382,35 грн Дзержинським районним судом м. Харкова 10 січня 2018 року було видано виконавчий лист.
Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 09 січня 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 у частині стягнення з ПАТ «Сбербанк» судового збору до закінчення касаційного провадження.
Постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Сбербанк» залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат залишено без змін.
10 січня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова листом за вих.                   № 638/8307/16-ц/1399, надісланим на адресу ДСА України (який було отримано адміністрацією), було повідомлено про те, що виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, того ж дня було надіслано до Шевченківського районного ВДВС м. Києва для виконання.
19 березня 2018 року за повідомленням Шевченківського РВ ДВС ГУЮУ                       м. Києва про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом                          м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, було повернуто до суду першої інстанції.
19 квітня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова з супровідним листом за вих. № 638/8307/16-ц/19502, надісланим на адресу ВПВР УДВС ГУУЮ у м. Києві, було надіслано виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, для виконання. Інформацію про даний факт того ж дня судом першої інстанції було надіслано на адресу ДСА України.
16 серпня 2018 року виконавчий лист по справі № 638/8307/16-ц надійшов до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області для виконання.
23 серпня 2018 року, згідно повідомлення державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, виконавчий документ був повернутий стягувачу засобами поштового зв`язку. Отримання повідомлення про повернення виконавчого листа та отримання самого оригіналу виконавчого листа ДСА України заперечує.
19 квітня 2019 року ДСА України звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з листом щодо надання інформації про виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц.
08 травня 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова було повідомлено ДСА України про направлення виконавчого документа до органів державної виконавчої служби. 
17 травня 2019 року Шевченківський РВ ДВС ГТУЮ м. Києва на запит ДСА України повідомив, що відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, 16 серпня 2018 року виконавчий документ по справі № 638/8307/16-ц надійшов до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області.
Листами від 29 травня 2019 року та 19 липня 2019 року ДСА України зверталася до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області з запитом щодо виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, відповіді на які, як зазначає ДСА України, заявником не отримано. 
20 серпня 2019 року ДСА України звернулося із листом № 10-21551/19 до Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області щодо виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц. 
17 вересня 2019 року ГТУЮ у Харківській області листом № 1933521913/07.02-08 повідомило ДСА України, що за результатами розгляду звернення ДСА України від 29 травня 2019 № 10-114350/19 та 19 липня 2019 року № 10-18687/19 Міжрайонним ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області були надані відповіді від 14 червня 2019 року № 33218 та від 06 серпня 2019 року № 37012, які в свою чергу направлені на адресу заявника, а саме: АДРЕСА_2 , та надані відповідні копії зазначених листів. 
Відповідно до електронного журналу реєстрації ДСА України вхідної (вихідної) кореспонденції, нормативних актів за 2017-2019 роки, листи Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 14 червня 2019 року № 33218 та від 06 серпня 2019 року № 37012 на адресу ДСА України не надходили. 
Із копій листів, доданих ГТУЮ у Харківській області до листа                                                   № 1933521913/07.02-08,  убачається, що виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова по справі № 638/8307/16-ц, був повернутий без прийняття до виконання на поштову адресу ДСА України. 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Оскільки ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Сбербанк» на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в частині вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, постанова суду апеляційної інстанції у вказаній частині не підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа відповідає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду і ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -  і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
 
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, -ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний  виконавець.
У відповідності до частини четвертої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 
Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010). 
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
 
З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
 
Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого                  2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі                         № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від                    22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі                     № 1003/6035/12.
 
Рекомендоване повідомлення про отримання стягувачем - ДСА України від поштової установи направленого Міжрайонним ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській областіпоштового відправлення з оригіналом виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова  10 січня 2018 року у справі № 638/8307/16-ц, відсутнє.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі                № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зробила правовий висновок, що у разі якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
При таких обставинах, дослідивши докази, встановивши, що заява про видачу дубліката виконавчого листа до суду подана стягувачем, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання судом поновлено, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, а судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.  
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів у справі, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Верховний Суд встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанцій в частині вирішення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа ухвалена з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги її висновків не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа - без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні. 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» залишити без задоволення.
 
Постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 рокув частині вирішення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                               С. Ю. Бурлаков
 
В. С. Жданова
 
А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко