УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/628/20
Провадження № 22-ц/4820/354/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 серпня 2020 року (суддя Маршал І.М.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
У березні 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 01.02.2018 ОСОБА_1 отримала кредит у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 
Відповідач порушила кредитні зобов`язання, вчасно не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 25.12.2019 утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 13458,46 грн., яка складається з:
- 9155,90 грн. – заборгованість за тілом кредиту;
- 9155,90 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 
- 671,77 грн. – заборгованість за простроченими відсотками; 
- 2513,72 грн. – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;
- 500 грн. штраф (фіксована частина);
- 617,07 грн. штраф (процентна складова). 
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.02.2018 у розмірі 13 458,46 грн. та судові витрати 2102 грн. 
       Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 серпня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 9155,90 грн. та 1430 грн. судових витрат. 
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з цим рішенням, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши в цій частині позовні вимоги, в іншій частині рішення суду залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.
Вважає, що суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, порушено норми матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що 01.02.2018 відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та своїм підписом позичальник погодилась, що зміни до Умов та правил вносяться Банком в односторонньому порядку.
Відповідач зверталась до Банку з метою перевипуску картки.
19.04.2018 на картку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. (вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виписки по рахунку). З виписки вбачається, що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомати, розплачувалась за товар в магазині, а потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалась кредитними коштами.
Крім того, відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, вкінці якого зазначено, що позичальник підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. У вказаній довідці зазначена процентна ставка у пільговий період, поза межами пільгового періоду, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, штраф за порушення строків платежів. Тобто, сторони при укладенні кредитного договору належним чином узгодили обставини та відповідний розмір відсоткової ставки. Відтак, підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту, що містить умови кредитування, є належним доказом ознайомлення з умовами кредитування.
За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції рішенням безпідставно звільнив боржника від сплати відсотків, хоча відповідачем не заявлялись позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним або нікчемним, відповідач не подала відзив та жодним чином не спростувала доводів позивача.
Звільнення боржника від сплати відсотків за кредитним договором може становити економічну небезпеку для країни та призведе до неможливості здійснювати виплату відсотків за депозитними договорами та іншими обов`язковими платежами.
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається. 
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 01.02.2018 ОСОБА_1 , звернувшись до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а. с. 11).
Позивач, окрім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача відсотки, штраф. 
На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за укладеним договором від 01.02.2018 року, позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови (а. с. 14, 15-31).
Відмовляючи у стягненні відсотків та штрафів, суд виходив з того, що в анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу) за порушення зобов`язання. Вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів).
У рішенні судом зазначено, що оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримало вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
       З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. 
Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України, нові докази подані апелянтом до суду з апеляційною скаргою судом до уваги не приймаються, оскільки відсутні дані про їх направлення відповідачу. 
Посилання апелянта на те, що відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та своїм підписом позичальник погодилась, що зміни до Умов та правил вносяться Банком в односторонньому порядку, а також користувалась грошима, отримувала кошти через банкомати, розплачувалась за товар в магазині, а потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалась кредитними коштами, не свідчить про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. Хмельницький апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу) за порушення зобов`язання, а вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, а в ньому зазначена процентна ставка у пільговий період, поза межами пільгового періоду, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, штраф за порушення строків платежів, відтак, підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту, що містить умови кредитування, є належним доказом ознайомлення з умовами кредитування, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову та є припущенням з огляду на наступне. 
Підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не підтверджує домовленості АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 про істотні умови кредитного договору, оскільки містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущення, а підпис в споживчому кредиті не є власноручним підписом особи та не має письмової форми вираження, а зроблений на планшеті банку в електронному вигляді, що позбавляє суд можливості його ідентифікувати саме як підпис відповідача, а умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті і залежатимуть від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача.
Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, що зазначена в Паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 04.05.2018 (а. с. 13-зворот). Більш того, зі змісту цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Як встановлено вище, заява-анкета, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на Паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує.
Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 , була актуальною лише до 04.05.2018, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Більше того, посилання апелянта на те, що позичальником підписано Паспорт споживчого кредиту, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима та штрафні санкції, оскільки такий запис не є власноручним підписом особи та не має письмової форми вираження, а зроблений на планшеті Банку в електронному вигляді, відтак він не має правового статусу, який би забезпечував можливість його використання за згодою сторін без вчинення сторонами окремої письмової угоди, що позбавляє суд можливості його ідентифікувати саме як підпис відповідача.
Необґрунтованими є аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції рішенням безпідставно звільнив боржника від сплати відсотків, хоча відповідачем не заявлялись позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним або нікчемним, відповідач не подала відзив та жодним чином не спростувала доводів позивача. Так, процесуальним законом (ст. 178 ЦПК України) передбачено право учасника справи подати відзив на позов. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд першої інстанції оцінив наявні в матеріалах справи докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що звільнення боржника від сплати відсотків за кредитним договором може становити економічну небезпеку для країни та призведе до неможливості здійснювати виплату відсотків за депозитними договорами та іншими обов`язковими платежами. Саме неналежне оформлення співробітниками банку договорів може привести до вищезазначених наслідків.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне судове рішення складено 5 квітня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський 

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк