П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2578/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Устинова І.А..                                             Дата і місце ухвалення: 19.04.2021р., м. Миколаїв                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

           розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року за клопотанням позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання дій відповідача по призначенню, проведенню позапланових перевірок та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю на предмет дотримання вимог містобудівного законодавства , будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 протиправними та зобов`язати відповідача утриматися від призначення та вчинення будь-яких подальших позапланових перевірок та здійснення інших заходів державного архітектурно-будівельного контролю на предмет дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 .
16 квітня 2021 року позивач разом із позовом подав до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради призначення та проведення будь-яких позапланових перевірок адресою: АДРЕСА_1 на період розгляду справи в Миколаївському окружному адміністративному суді.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 19.04.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про задоволення заяви про забезпечення позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що ним надавалися наявні в нього докази, документи, що підтверджують беззаперечність та очевидність ознак протиправності дій відповідача, складені самим відповідачем, що підтверджують, що протягом 2020-2021 року відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 призначаються та проводяться перевірки на предмет дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил. 
Також апелянт зазначає, що про проведення зазначених перевірок його не повідомляли, на місце проведення перевірок відповідачі фактично не виходили, але в наслідок таких перевірок позивача притягають до адміністративної відповідальності та накладають адміністративне стягнення.
Також, апелянт посилається на те, що на етапі вирішення питання про забезпечення позову  суд не вирішує спір по суті, а лише встановлює наявність чи відсутність ознак протиправності  оскаржуваного рішення. В свою чергу, вжиття заходів забезпечення позову не призведе до безповоротного порушення прав забудовників, для яких вірогідність зупинення будівництва має бути передбачуваною та які зможуть безперешкодно продовжити будівництво  у разі прийняття рішення не на користь позивачів. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Предметом спору у даній адміністративній справі є оскарження ОСОБА_1 дій відповідача по призначенню, проведенню позапланових перевірок та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю на предмет дотримання вимог містобудівного законодавства , будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 ».
В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідач протиправно призначає позапланові перевірки та виносить рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Рішення відповідача про повторне проведення нової позапланової перевірки прямо суперечить вимогам ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що свідчить про зловживання відповідачем правом на проведення перевірок. Таке рішення відповідача порушує, на думку позивача, його право як власника на мирне користування своїм майном. 
Відмовляючи в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що в обґрунтування свого клопотання позивач всупереч приписам частини 1 статті 77 КАС України не надав суду доказів на підтвердження однієї з вимог приписів ст. 151 КАС України для забезпечення позову. Забезпечення позову у такий спосіб, як просить позивач є фактично ухвалення рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. В такий спосіб забезпечення позову матиме передчасний характер, оскільки такі дії оскаржуються позивачем.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.1, ч.2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів задля створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача (заявника).
Колегія суддів зазначає, що вищезазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача (заявника) та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018р. у справі №800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
В питанні вжиття заходів забезпечення позову Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: «Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №826/16509/18, від 26.12.2019р. у справі № 640/13245/19 та від 20.03.2019р. у справі №826/14951/18.
Виходячи із вищевикладеного, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, оскільки вживається судом з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних рішень, дій та бездіяльності з боку відповідача, щоб забезпечити                               в подальшому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
В той же час, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.
А відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при зверненні з даною заявою про забезпечення позову позивачем не доведено наявності  підстав для забезпечення позову, передбачених статтею 150 КАС України та забезпечення позову у такий спосіб, як просить позивач є фактично ухвалення рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. В такий спосіб забезпечення позову матиме передчасний характер, оскільки такі дії оскаржуються позивачем.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду від 19.04.2021р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 22 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук