УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/76/21 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Категорія 41 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року 
       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Галацевич О.М., Микитюк О.Ю,
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі  цивільну справу №293/76/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Проценко Л.Й. у смт. Черняхів,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15060 грн. 22 коп. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся в банк, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 05.06.2019, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із подальшим збільшенням ліміту до 11000 грн., чим підтвердив свою згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. 
Відповідач зобов`язання належним чином не виконував, а тому станом на 11.11.2020 заборгованість за договором становила 15060,22 грн., з яких: 12336,90 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2723,32 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 9661,40 грн. заборгованості, яка виникла станом на 11.11.2020, за простроченим тілом кредиту, згідно кредитного договору № б/н від 05.06.2019. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову, в решті рішення залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що після отримання картки відповідач здійснив її активацію та в подальшому користувався кредитними коштами, що свідчить про укладення кредитного договору. Банк наголошує на тому, що сума, яку він просить стягнути, належним чином обґрунтована та підтверджена. Посилається на правові позиції Верховного Суду, які на його думку, суд мав врахувати при ухваленні судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 05.06.2019 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.
У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета - заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
При цьому зазначалось, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку, і позичальник зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. В той же час у заяві не йдеться про розмір процентної ставки, під яку надається кредит. Крім того, у заяві не встановлено відповідальності у вигляді неустойки за порушення укладеного сторонами договору (а.с.10). 
Із довідки про умови кредитування (паспорта споживчого кредиту) від 05.06.2019, яка підписана відповідачем за кредитними картками «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» вбачається, що:
- процентна ставка за карткою «Універсальна» становить 43,2% річних, а за карткою «Універсальна ГОЛД» - 42% річних,
- процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, за карткою «Універсальна» - 86,4% річних, а за карткою «Універсальна ГОЛД» - 84%,
- за прострочення сплати кредиту, що застосовується до обох видів кредитних карток, передбачено нарахування штрафу у розмірі 500 грн 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій,
- інформація довідки зберігає чинність та є актуальною з 05.06.2019 по 20.06.2019 (а.с. 11-12). Проте в довідці не вказано, яку саме кредитну картку: «Універсальна» чи «Універсальна ГОЛД» отримав ОСОБА_1 . 
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» і витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містять підпису ОСОБА_1 .
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 11.11.2020 заборгованість за договором становила 15060,22 грн., з яких: 12336,90 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2723,32 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить інформацію щодо кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». Проте ні в цьому витязі, ні в усіх інших наявних у справі доказах не вказано, яку саме кредитну картку отримав ОСОБА_1 .
Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини та обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 1 ст. 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати прострочених відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні кредитного договору сторони не погодили відсоткову ставку.
Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що у підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту сторони дійшли згоди щодо умов кредитування, в тому числі й щодо розміру відсотків.
Так, відповідно до положень частин 1 та 2 статті 9 Закону України “ Про споживче кредитування” кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.
Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою ( паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі ( у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України “ Про електронні документи та електронний документообіг”, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України “ Про електронну комерцію”), із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.
Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України “ Про споживче кредитування” обчислення реальної річної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
У частині 1 статті 13 цього Закону зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі ( у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, 

створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України “ Про електронні документи та електронний документообіг”, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України “ Про електронну комерцію”). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Частиною 1 статті 14 вказаного Закону передбачено, що договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач уклав кредитний договір шляхом приєднання до запропонованих позивачем умов.
При цьому, аналіз змісту положень Закону України “ Про споживче кредитування” свідчить про те, що сторони дійшли згоди щодо умов кредитування, у тому числі й щодо розміру відсоткової ставки, на весь час дії договору. 05 червня 2019 року відповідач, ознайомившись з інформацією, яка зазначена у паспорті споживчого кредиту, погодився з умовами кредитування та уклав з позивачем кредитний договір. Інформація, надана ОСОБА_1 05 червня 2019 року перед укладенням договору, зберігала чинність та була актуальною до 20 червня 2019 року. Тобто, в подальшому позивач вправі був змінювати умови кредитування для інших споживачів, які виявили бажання приєднатися до запропонованих банком умов. Однак, та обставина, що на час укладення договору між сторонами така інформація була чинною та ці умови кредитування були погодженій й підписані відповідачем, свідчить про те, що договір між сторонами укладений саме на таких умовах, які зафіксовані у долученому до матеріалів справи паспорті кредиту (а.с.11-12).
Отже, сторони погодили розмір кредитного ліміту, строк кредитування, відсоткову ставку та відповідальність за неналежне виконання кредитних зобов`язань у вигляді штрафів.
Доказів того, що ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості та тілом кредиту та відсотками, матеріали справи не містять.
Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати тіла кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що сума витрат кредитних коштів становить 19077 грн. 57 коп., а відповідачем сплачено 9416 грн. 17 коп. Таким чином, суд стягнув на користь позивача різницю між витраченими коштами та сплаченою сумою, що становить 9661 грн. 40 коп. Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про обґрунтованість зарахування таких сум за заявою сторони саме на погашення тіла кредиту, чи наявність таких узгоджених сторонами умов укладеного кредитного договору. Суд не врахував, що зарахування зустрічних вимог згідно з ч.2 ст.601 ЦК України може здійснюватися лише за заявою однієї із сторін, а не за ініціативою суду.
Враховуючи ту обставину, що заборгованість зі сплати простроченого тіла кредиту у розмірі 12336 грн. 90 коп. не погашена відповідачем та розрахунок цієї заборгованості не спростований останнім, вказані кошти підлягають стягненню на користь Банку.
Наданий позивачем розрахунок містить інформацію про те, що заборгованість зі сплати прострочених відсотків виникла з 1 квітня 2019 року. Таким чином, враховуючи межі позовних вимог, на користь банку підлягає стягненню заборгованість зі сплати прострочених відсотків за період з 01 листопада 2019 року по 11 листопада 2020 року, у розмірі 2723 грн. 32 коп. 
Укладаючи кредитний договір 05 червня 2019 року, у паспорті кредиту сторони погодили, що максимальний строк дії договору становить 240 місяців.
Довідка, видана АТ КБ “ ПриватБанк”, містить інформацію про те, що строк дії картки визначений до квітня 2023 року.
Отже, строк повернення всієї суми боргу ще не закінчився, відтак відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України.
Враховуючи вищезазначене, рішення слід скасувати та ухвалити нове - про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 15060 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості зі сплати простроченого тіла кредиту у розмірі 12336 грн. 90 коп., заборгованості зі сплати прострочених відсотків у розмірі 2723 грн. 32 коп.
Згідно положень ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює 

рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Приймаючи до уваги, що наявні підстави для задоволення позову, із відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 2102 грн. судових витрат за подання позовної заяви та 3153 грн. за подання апеляційної скарги, що становить у загальній сумі 5255 грн.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.
Керуючись ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 15060 грн. 22 коп., з яких 12336 грн. 90 коп. – заборгованість за тілом кредиту та 2723 грн. 32 коп. заборгованості за простроченими відсотками. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5255 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

       Головуючий Судді