ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9631/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/867/21                                        Мельникова І.Д.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гринишина Євгенія Васильовича на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

03 червня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282667 стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 03 червня 2020 року о 0033 год. в м. Харкові, вул. Героїв Широнінців, 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», ARMF – 0256 в присутності двох свідків. Результат огляду - 1,98 %0 (проміле). 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. 
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Гринишин Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року, як винесену незаконно та передчасно із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також порушенням статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що при винесенні постанови суддею було невірно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а саме: норми статей 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268 КУпАП.
Посилається, що на адресу ОСОБА_1 судових повісток не надходило, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні жодні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора, який не відноситься до числа дозволених до використання.         За вказаних обставин, захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 проведено поліцейськими з грубим порушенням вимог статті 266 КУпАП, у зв`язку з чим результати проведеного огляду не можуть використовуватися судом.
Вказує, що пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки є ідентичними за змістом та згідно відеозапису свідки займали вкрай пасивну позицію при огляді ОСОБА_1 .
Крім того, захисник вважає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом по справі, оскільки на ньому не зафіксовано показника вимірювальної техніки, який показав результат у 1,98 %0.
Одночасно з апеляційною скаргою, захисником ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що ОСОБА_1 під час розгляд справи присутнім не був, про наявність оскаржуваної постанови дізнався 02 жовтня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання адвоката Гринишина Є.В. підлягає задоволенню.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 26 травня 2021 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гринишин Є.В. не з`явились, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 03 червня 2020 року о 0033 год. в м. Харкові по вул. Героїв Широнінців, 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими за порушення вимого пункту 11.5 ПДР України. Маючи ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Результат огляду склав - 1,98 %0. 
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282667 від 03 червня 2020 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:
- актом його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведеного за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», становив 1,98 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі, тобто у 9,9 раз перевищує допустиму норму у 0,2%0. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що розписався в акті та зазначив «Згоден» (а.с. 5); 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими у якості свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили той факт, що 03 червня 2020 року водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Проба позитивна – 1,98 ‰ (а.с. 7-8); 
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 в присутності двох свідків проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору. З результатами проведеного поліцейським огляду ОСОБА_1 погодився (а.с. 3);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапортом поліцейського, автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , було залишено на місці зупинки без порушень ПДР України, що відповідає частині 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 9).
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги, про те, що поліцейськими проведено огляд ОСОБА_1 з грубим порушенням вимог статті 266 КУпАП, за допомогою газоаналізатора, який не відноситься до числа дозволених до використання, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.
Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких адміністративне затримання, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував.
При цьому, апеляційний суд враховує, що законодавець надає водієві право пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», з результатом якого погодився. Відповідно, підстав вважати результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який становив 1.98 %0 неналежним доказом у справі, апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано показника газоаналізатора, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд враховує, що поліцейським були оголошені ОСОБА_1 результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння та надані роздруківка з газоаналізатора та акт огляду для підпису.
За вказаних обставин, апеляційний суд також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, про те, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами по справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 не є підставою для скасування постанови судді.
З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 18 червня 2020 року.
Матеріалами справи підтверджено, що суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду на адресу надану поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 судову кореспонденцію не отримував, рухом справи не цікавився, до суду не з`являвся. 
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Гринишина Є.В. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не вбачає.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 277-280, 284, 294, 295 КУпАП,-
п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Гринишина Євгенія Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Гринишину Євгенію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гринишина Євгенія Васильовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна