Справа № 159/1302/20 	Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю. 	
Провадження № 22-ц/802/707/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Осіпука В.В.,
секретар судового засідання - Савчук О.В.,
з участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 , поданою від його імені представником ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року,

                                          В С Т А Н О В И В :
19 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3 позичив у нього грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, які зобов`язався повернути 01 березня 2020 року, про що написав розписку.
Оскільки у порушення умов договору у визначений термін кошти не повернуті, а станом на 18.03.2020 їх еквівалент становить 541132 грн., то просив стягнути із відповідача на його користь цю заборгованість за договором позики, витрати по сплаті судового збору у розмірі 5411,32 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн..
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 541132 грн. боргу за договором позики та 9411 грн. 32 коп. судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 від імені відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення і ухвалити нове - про відмову в позові.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Позивач апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2102 грн..
Ураховуючи еквівалент гривні до долара США станом на дату звернення із позовом, який складає ціну позову - 541132 грн., зазначена обставина не дозволяла суду розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (2102 х 250 = 525500).
Оскільки суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України зазначена обставина є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.       
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК).
Із оригіналу розписки вбачається, що ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_1 20000 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.03.2020.
Вказані кошти не повернуті, відносно чого не заперечила у судовому засіданні представник відповідача.
Посилання представника відповідача на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки 25.10.2019 відповідач кошти в борг не брав - відхиляються апеляційним судом, оскільки зміст розписки і не свідчить про те, що кошти взяті саме 25.10.2019. Цього числа лише написана сама розписка. А кошти взяті були раніше, про що ствердив і сам позивач у судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, відповідно до приписів статті 1046 ЦК України, згідно якої позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; взяте відповідачем ОСОБА_3 зобов`язання повернути саме долари США, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивача позичених 20000 доларів США.
На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5411,32 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. підлягають відшкодуванню йому відповідачем.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд 
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , подану від його імені представником ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США та 9411 (дев`ять тисяч чотириста одинадцять) грн. 32 коп. понесених судових витрат. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий - суддя

Судді