Номер провадження: 22-ц/813/3262/21 
Номер справи місцевого суду: 522/30767/13-ц
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року, постановленого під головуванням судді Абухіна Р.Д., -
в с т а н о в и в:
У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У обґрунтуванні свого позову, ТОВ «Кредекс Фінанс», зазначаило, що 28 січня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289455000, за яким позичальнику наданий кредит у сумі 115 000,00 грн на строк до 28 січня 2015 року із сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно з графіком. Згідно із пунктом 2.1 указаного договору позичальник із метою забезпечення своїх зобов`язань за кредитним договором передав у заставу банку автомобіль марки «Nissan», модель «X-Trail», 2007 року випуску, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , номер агрегатів шасі: НОМЕР_2 .
Одночасно в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладені договори поруки № 175365 та № 175366, за якими відповідачі відповідають перед кредитором у повному обсязі.
20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КредексФінанс» укладений договір факторингу № 05/12, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2008 року № 11289455000. На підставі вказаного договору факторингу та акта приймання-передачі від 14 травня 2012 року до ТОВ «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору застави, які укладені з  ОСОБА_1 , та договорів поруки, які укладені з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
На момент укладання договору факторингу загальна сума заборгованості боржника новому кредитору - ТОВ «Кредекс Фінанс» становила 44 947,66 грн, із яких: 
39 077,47 грн - основний борг, 5 870,19 грн - відсотки.
Станом на 02 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 55 172,00 грн, із яких: основний борг - 44 947,66 грн, пеня за прострочення грошового зобов`язання - 10 224,34 грн.
Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «Кредекс Фінанс» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 172,00 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, ТОВ «Кредекс Фінанс», просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права. 
В запереченні на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 просить скаргу відхилити у зв`язку з безпідставністю її доводів, та вважає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2014 року, доведено те, що він повністю погасив заборгованість за кредитним договором.
Справа судами розглядалась неодноразово.
Рішенням апеляційного суду Одеської області  від 31 березня 2016 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ТОВ «Кредекс Фінанс».
Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 151-156 т. 2).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року прийнята до провадження (а.с. 159-160 т. 2).
Справа призначалась у судове засідання 10.07.2019 року, 16.10.2019 року, 19.02.2020 року, 29.07.2020 року, однак розгляд справи було відкладено з об`єктивних підстав (неналежне сповіщення сторін, перебування судді на лікарняному).
В судове засідання призначене на 12 травня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Від ОСОБА_1 , надійшло клопотання про долучення заяв, в яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять розгляд справи здійснювати за їх відсутності (а.с. 61-62 т. 3).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся осіб, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, встановивши обставини та дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами зобов`язання за кредитним договором №11289455000 від 28 січня 2008 року виконані в повному обсязі, тому права позивача діями відповідача не порушені, що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року по цивільні справі №522/21894/12 за позовом ОСОБА_1 до Відділення №435 АКІБ «УкрСиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс» про зобов`язання надати довідку про сплату кредитних коштів та плати за кредит та виключення предмета застави з реєстру заставленого майна, стягнення моральної шкоди, яке набрало законної сили 24 листопада 2014 року.
Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, з огляду на таке.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року апеляційна скарга ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволена, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 .
Рішення апеляційного суду не оскаржувалось.
За наведених підстав, з урахуванням того, що єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог було посилання на рішення суду, яке було в подальшому скасоване, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав.
У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 517 ЦК України зазначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та  ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11289455000, за яким позичальнику надано в кредит грошові кошти у сумі 115 000,00 грн на строк до 28 січня 2015 року із сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно з графіком. Відповідно до пункту 2.1 указаного договору позичальник з метою забезпечення своїх зобов`язань за кредитним договором передав у заставу банка автомобіль марки «Nissan», модель «X-Trail», рік випуску - 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер агрегатів шасі: НОМЕР_2 (а.с. 6-14 т. 3). 
Сторонами погоджено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 28 січня 2015 року (пункт 1.2.1 договору); строки виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2 065,00 грн щомісяця - до 28 числа кожного календарного місяця строку кредитування (пункт 1.2.2 договору).
Так, ануїтетні платежі - це регулярні щомісячні або щоквартальні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме основного боргу і процентів, які розраховуються таким чином, що в кінці терміну кредитного договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість повністю погашається.
Відповідно до п. 4.1 кредитного договору в разі порушення строків погашення кредиту, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, яка відповідно до умов договору нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.
Відповідно до договору факторингу банк відступає ТОВ «Кредекс Фінанс» вимоги за кредитним договором (а.с. 200 т. 1)
Одночасно в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладені договори поруки № 175365 та № 175366, за якими відповідачі відповідають перед кредитором у повному обсязі (а.с. 193-196 т. 2).
20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладений договір факторингу № 05/12, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2008 року № 11289455000. На підставі вказаного договору факторингу та акта приймання-передачі від 14 травня 2012 року до ТОВ «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникла з кредитного договору та застави, які укладені з ОСОБА_1 , та договорів поруки, які укладені з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 19-21 т. 1).
На момент укладання договору факторингу загальна сума заборгованості боржника новому кредитору - ТОВ «Кредекс Фінанс», становила 44 947,66 грн, з яких: за основним боргом - 39 077,47 грн, за відсотками - 5 870,19 грн. (а.с. 23 т. 1).
Станом на 02 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 55 172,00 грн, з яких: основний борг - 44 947,66 грн, пеня за прострочення грошового зобов`язання - 10 224,34 грн. (а.с. 15 т. 1).
З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Однак, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених до поручителів, з наступних підстав.
Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладені договори поруки № 175365 та № 175366, за якими відповідачі відповідають перед кредитором у повному обсязі.
Відповідно до вимоги, яка була пред`явлена до боржника ОСОБА_1 від 22.05.2012 року, ТОВ «Кредекс Фінанс» було запропоновано ОСОБА_1 погасити борг у повному обсязі у розмірі 44947,66 грн. протягом 14 днів (а.с. 16 т. 1).
У відповідності до договорів поруки поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Відповідно до пункту 1.2.2. кредитного договору від 28 січня 2008 року не пізніше 28 січня 2015 року позичальник зобов`язується погасити всю суму кредиту (а.с. 6 т.1).
Пунктами 3.1. договорів поруки від 28 січня 2008 року сторони визначили, що порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором (а.с. 193-196 т. 1).
Судами було встановлено, що банк відповідно до пункту 6.1.2. кредитного договору та статті 1050 ЦК України реалізував своє право пред`явити досудову вимогу про дострокове повернення кредиту, шляхом направлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення боргу у повному обсязі у розмірі 44947,66 грн. протягом 14 днів.
Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що строк дії основного зобов`язання за спірним кредитним договором було змінено ТОВ «Кредекс Фінанс», шляхом пред`явлення вказаної досудової вимоги.
Так, судами було встановлено, що вказану досудову вимогу було направлено 22 травня 2012 року, таким чином строк дії основного зобов`язання за кредитним договором сплив 22 травня 2012 року, відповідно шестимісячний строк за договором поруки закінчився 22 листопада 2012 року.
З даним позовом до суду ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося у грудні 2013 року, тобто з пропуском шестимісячного строку на пред`явлення позову до поручителів. За вказаних обставин, порука ОСОБА_2 за договором №175365, та порука ОСОБА_3 за договором №175366 припинилась на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України.
Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).
Втім, банк у шестимісячний строк вимог до поручителів не пред`явив, отже позов до поручителів подано з пропуском встановленого шестимісячного строку, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Колегія суддів також приймає до уваги правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові від 10.09.2014 року по справі № 6-32цс14, відповідно до якої припинення поруки у наслідок настання відповідних обставин, передбачених ст.559 ЦК України, резюмується, з огляду на що звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою, на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним.
Відповідно до матеріалів справи, 01 серпня 2018 року відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Кредекс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 192 т. 2).
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал».
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у даній справі становить 55 172 грн., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу товариства з обмежено відповідальністю «Вердикт Капітал» (стара назва «Кредекс Фінанс») - задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси   від 11 березня 2015 року - скасувати, прийняти постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стара назва «Кредекс Фінанс») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стара назва «Кредекс Фінанс»), код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8, поверх 6, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11289455000 від 28 січня 2008 року у розмірі 44 947 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень 66 копійок та пеню у розмірі 10 224 (десять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 34 копійки.
В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стара назва «Кредекс Фінанс») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 17 травня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк 

______________________________________ С.М. Сегеда