Справа № 351/508/21 
Провадження № 22-ц/4808/732/21 
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
        судді-доповідача        Бойчука І.В.,
суддів                        Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,
розглянувши у порядку письмового провадженнясправу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду від 29 березня 2021 року під головуванням судді Сегіна І.Р. у м. Снятин
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1  звернувся до суду першої інстанції з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Снятинського районного суду від 29 березня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направлено за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та вважає її є безпідставною і незаконною у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що в пункті 1.1. копії договору про надання банківських послуг та послугу сфері страхування від 25 квітня 2014 року №014/0623/82/0108455 зазначається, що йому наданий кредит Снятинським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за участі ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» в сумі 17 889,70 гривень на споживчі цілі, на сплату страхового платежу і на погашення заборгованості позичальника перед кредитором за кредитним договором №2203993294 від 25.06.2008 року строком на сімдесят два місяці під 35,5 % річних у безготівковій формі шляхом переказу суми кредиту на поточний рахунок.
Апелянт вважає, що така позовна заява подана на підставі порушення прав споживача, а подані документи до неї, відповідають приписам Закону України "Про захист прав споживачів".
       Вважає, що позов поданий ним за місцем його проживання, згідно з обраною ним альтернативною підсудністю.
       Апелянт звертає, увагу на те, що суд визнав факт присутності в даному випадку й іншої підстави підсудності справи за вибором позивача в Снятинському районному суді за ч. 12 ст. 28 ЦПК України, зокрема зазначив, що позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
       Однак, згідно статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документа є місце проживання боржника, тобто його місце проживання у Снятинському районі.        
Апелянт вважає, що суд неправильно застосував зміст ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а приватний нотаріус Дорошкевич В.Л. взагалі не мала права приймати до виконання спірний виконавчий напис у своєму виконавчому окрузі міста Києва.
Вважає, що передача справи на розгляд до Печерського районного суду міста Києва не лише порушує право позивача на вибір суду за альтернативною підсудністю, а й ставить його у завідомо невигідні умови, також призводить до затягування розгляду справи по суті.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-головуючого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
За загальним правилом, визначеним частиною 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Як вбачається з позовної заяви та підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача ТОВ «ФК «Аланд» є м. Київ вул. Саксаганського 14, оф. 301 в Печерському районі м. Києва.
Згідно з частиною 12 статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Передаючи справу за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтована та документально не доведено застосування у даних спірних відносинах альтернативної підсудності, а тому у вказаних правовідносинах застосовуються правила загальної підсудності на підставі ст.27 ЦПК України, а саме за місцем знаходження відповідача, тобто на розгляд Печерському районному суду міста Києва.
Однак з таким висновком погодитися не можна.
За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.
Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Право вибору між судами, згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, належить виключно позивачеві.
Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, тому звернувся за місцем реєстрації свого проживання.
Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.
Відповідності до вимог ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Як встановлено судом,  ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 та обґрунтовано звернувся з позовом за місцем свого проживання до Снятинського районного суду.
Таким чином позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 374, 379, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд
       п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Снятинського районного суду від 29 березня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 06 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        В.А. Девляшевський
       В.Д. Фединяк