Дата документу  Справа № 311/880/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №311/880/21                                                Головуючий в 1 інст. Сидоренко Ю.В.
Провадження №33/807/382/21                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника – адвоката Прядка Д.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями представника – адвоката Прядка Д.В. на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , займана посада водій-механік відділення управління начальника штабу взводу зв`язку механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 03.03.2021 року о 21 год. 35 хв., рухаючись на 341 км а/д Харків-Сімферополь,  ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2171», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на зміну освітлення, почервоніння та блиск очей). Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком медичного огляду № 43, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Прядко Д.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою з доповненнями, в якій зазначив, що суд не врахував письмові пояснення ОСОБА_1 та те, що лабораторне дослідження в медичному закладі не проводилося, в медичному закладі поліцейські повернули ОСОБА_1 посвідчення водія, він розписався в отриманні постанови за ст. 121 КУпАП та поїхав на своєму автомобілі, протокол за ст. 130 КУпАП не вручали. Також суд не врахував пояснення свідка ОСОБА_2 та відмовив в задоволенні клопотання про повернення матеріалів для належного оформлення. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складений з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не проводилося лабораторне дослідження та вважається недійсним. В акті медичного огляду також відсутні відомості щодо результатів лабораторного дослідження, відсутні сертифікати та свідоцтва спеціального технічного засобу. Працівниками поліції не виписувалося направлення на огляд водія на стан сп`яніння. Поліцейськими не проводилась повна відеофіксація обставин вчинення, виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. З відеозапису не вбачається чи був присутній поліцейський чи ні. Тимчасове затримання транспортного засобу не здійснювалось, посвідчення водія не вилучалось. В протоколі невірно зазначено місце зупинки транспортного засобу та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується поясненнями свідка. Щодо посилання суду про не оскарження ОСОБА_1 висновку лікаря щодо результатів медичного огляду зазначає, що такий порядок не передбачений. Також не погоджується з висновком суду про те, що покази свідка є неінформативними, оскільки свідок підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 після повернення з медичного закладу у присутності працівників поліції сів і поїхав на автомобілі. Суд не взяв до уваги характеристики ОСОБА_1 , який проходить військову службу, позитивно характеризується за місцем служби, постійно проходить медичне обстеження за місцем служби, оскільки водій, раніше не притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Прядка Д.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незалежно від невизнання ОСОБА_1 в суді першої інстанції своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №160467 та встановлених судом, підтверджується:
- даними висновку № 43 від 03.03.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 03.03.2021 року о 22 год. 10 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння, тест на марихуану і амфетамін позитивний, від підпису відмовився в присутності медичної сестри ОСОБА_3 (а.с.3);
- копією акту медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 03.03.2021 року, згідно якого 03.03.2021 року о 22 год. 15 хв. лікарем ОСОБА_4 було оглянуто ОСОБА_1 (а.с.41);
- копією журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.36-39);
- копією сертифікату аналізу на комбінований тест на наркотики №5 у сечі, серія W50500319, термін придатності до 03.2022 року (а.с.42);
- відеозаписом події (а.с.43).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Інформація, наявна в матеріалах справи відтворює обставини події, що мали місце 03.03.2021 року о 21 год. 35 хв. на 341 км а/д Харків-Сімферополь за участю ОСОБА_1 , коли останній керував автомобілем ВАЗ 2171, номерний знак НОМЕР_3 . Під час спілкування працівників патрульної поліції із водієм ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився і, за наслідком проведеного аналізу та виявлення стану наркотичного сп`яніння, було складено адміністративний протокол серії ААБ №160467 від 03.03.2021 року.

Відповідаючи на доводи сторони захисту, що в медичному закладі не проводилося лабораторне дослідження, а тому медичний висновок є недійсним, апеляційний суд виходить із наступного.

Так, з висновку лікаря КНП «Василівська БЛІЛ» ОСОБА_5 № 43 від 03.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено до лікарні 03.03.2021 року о 22 год. 10 хв. та зазначено, що останній пройшов обстеження на стан наркотичного сп`яніння та результат огляду останнього визначив стан наркотичного сп`яніння. Висновок скріплений печаткою та підписом лікаря (а.с.3).

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст. 266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_1 було ознайомлено, однак останній від підпису відмовився в присутності медичної сестри ОСОБА_3 . 

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не надходило, а тому огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено компетентним органом без порушення норм діючого законодавства.

Крім того, за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції було витребувано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , з якого вбачається, що лікар, який проводив огляд, здійснював лабораторну діагностику з метою уточнення наявних речовин впливу методом лабораторного тестування за допомогою комбінованого тесту, шляхом дослідження біологічного середовища (сечі). Результат вказаних досліджень позитивний.

Застосований експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник. 

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, яка на даний час є чинною.

Докази на спростування результатів медичного висновку № 43 від 03.03.2021 року, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням законодавства, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі про неотримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, згідно ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За правилами ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №160467 від 03.03.2021 року, складеного на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слідує, що в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» міститься особистий підпис ОСОБА_1 , що засвідчує факт його ознайомлення зі змістом протоколу, правильність внесених даних щодо нього та отримання копії протоколу. 

У разі дійсної відмови від отримання копії протоколу, орган поліції має долучити її (копію) до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. 

Разом з цим, в матеріалах справи відсутня копія протоколу, яка б мала бути врученою особі, що свідчить про вручення її правопорушнику, а тому не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Щодо неврахування пояснень свідка ОСОБА_6 апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано віднісся до них критично, оскільки свідок перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках. До того ж, його покази не несли інформативного значення по справі, свідок лише підтвердив факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в якому знаходився і він (свідок), та те, що ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції на їх службовому автомобілі до лікарні для проходження медичного огляду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про законність і обґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п. 2.9а Правил дорожнього руху, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника – адвоката Прядка Д.В. про повернення матеріалів для належного оформлення.

Відповідаючи на довод апеляційної скарги щодо відсутності в акті медичного огляду відомостей щодо результатів лабораторного дослідження, а також відсутності сертифікатів та свідоцтва спеціального технічного засобу апеляційний суд зазначає наступне.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту було витребувано копію акту медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та копію сертифікату на комбінований тест на наркотики, яким було проведено медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 . 

Так, зі змісту копії акту медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 03.03.2021 року вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою комбінованого тесту на марихуану та амфетамін, результат якого є позитивним.

Згідно копії сертифікату аналізу на комбінований тест на наркотики №5 у сечі, серія W50500319, його термін придатності складає до 03.2022 року.

Апеляційний суд зауважує, що недолучення до протоколу про адміністративне правопорушення вказаних доказів не є порушенням Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Долучення до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, також не є обов`язковим.

Тому відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія не свідчить про те, що працівниками поліції таке направлення не складалось, у зв`язку із чим зазначений в апеляційній скарзі довод є неспроможним.

Посилання адвоката на відсутність повної відеофіксації не є перешкодою для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки його провина підтверджується сукупністю інших доказів.

Відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не вилучення посвідчення водія та не здійснення тимчасового затримання транспортного засобу не доводить того, що він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 

Твердження апелянта про невірне зазначення в протоколі місця зупинки транспортного засобу та місця складання протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. 

Отже, враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу з доповненнями представника – адвоката Прядка Д.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник