Справа № 136/1938/18
Провадження № 22-ц/801/1162/2021
Категорія: 48
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року	Справа № 136/1938/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                Ковальчука О.В.,
суддів :                        Сала Т. Б., Якименко М. М.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням та залиттям квартири, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 25 березня 2021 року в м. Липовець суддею цього суду Кривенком Д. Т., зі складанням його повного тексту 30 березня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням та залиттям квартири, мотивуючи його тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а у сусідній квартирі під АДРЕСА_2 проживає відповідач. Протягом 2-х років (з часу встановлення кондиціонеру та здійсненої реконструкції балкону у квартирі відповідача) відбувається затоплення балкону її квартири, що призводить до його руйнування.
19 червня 2018 року комісією у складі заступника міського голови, інспектора по благоустрою та провідного спеціаліста міської ради встановлено, що з кондиціонера, який розміщений поверхом вище, на зовнішній стіні квартири ОСОБА_2 , здійснювалось протікання конденсату, що призвело до часткового затоплення балкону квартири ОСОБА_1 . На стелі балкону квартири АДРЕСА_3 наявні чітко виражені водяні плями.
Позивач вважає, що вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню балкону у її квартирі становить 10 000 грн.
Пославшись на викладене та на те, що відповідач в добровільному порядку вказані пошкодження не усуває, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10 000,00 грн. у відшкодування майнової шкоди та 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири; зобов`язати відповідача усунути причину протікання конденсату з кондиціонера, шляхом встановлення належного водовідведення у відповідності до Державних будівельних норм, та будь-яке інше протікання з балкону квартири АДРЕСА_4 .
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування ѕ часток квартири ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 11).
19 червня 2018 року комісією у складі заступника міського голови Карбівської Н. В., інспектора по благоустрою КП «Комунсервіс» Шевчука П. П. та провідного спеціаліста Липовецької міської ради Рудика В. Ю. складено акт про те, що 19 червня 2018 року в будинку АДРЕСА_5 відбулося залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , що призвело до майнової шкоди. Під час обстеження комісія виявила, що з кондиціонера, який розміщений поверхом вище, на зовнішній стіні квартири ОСОБА_2 , здійснювалось протікання конденсату, що призвело до часткового затоплення балкону квартири ОСОБА_1 . На стелі балкону квартири АДРЕСА_3 наявні чітко виражені водяні плями (т. 1, а. с. 21). Під час складання цього акту про залиття  ОСОБА_3 присутній не був, з його змістом не ознайомлювався.
У висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 04 вересня 2019 року за № 086/18, проведеної судовим експертом ТОВ «Експертно-юридичної фірми Соломон» Корчинським О.А., встановлено, що внаслідок залиття балкону квартири АДРЕСА_1 виникли наступні пошкодження: відшаруванні фарби на стінах, часткове відпадання гіпсового шпаклювання на стінах, пошкодження вапняного фарбування стелі балкону та виникнення плісняви на поверхнях стін та стелі. Встановити, чи являються зазначені пошкодження наслідком протікання конденсату від кондиціонера, що розташований на зовнішній стіні квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , виходить за межі спеціальних знань експерта. Для усунення наслідків залиття балкону квартири АДРЕСА_6 необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи (відновлювальний ремонт), які зазначено у локальному кошторисі, який відображено у додатку 2 до висновку. Вартість таких робіт, яка визначалась згідно ДСТУ БД. 1.1-1:2013 у програмному комплексі АВК - 5(3.4.1), в цінах станом на час проведення дослідження і становить 2816,00 грн. (т. 1, а. с. 77).
В судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_4 пояснив, що причиною затікання є руйнування бетонної плити, яка розміщена під квартирою відповідача і яка не забезпечує водовідведення за умови потрапляння на неї будь-якої вологи, в тому числі і конденсату від кондиціонера. Встановити достеменно чи являється вказана плита конструктивним елементом квартири відповідача за відсутності технічної документації неможливо.
Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Нормами ч. 2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з п. 5.36 ДБН В.2.2.-15.2005 при застосуванні системи кондиціонування повітря відведення теплоти конденсації холодоагенту в багатоквартирних житлових будинках повинно бути організоване через центральні або групові установки, розташовані в місцях, де вони не погіршують архітектурного вигляду будинку і не створюють шуму, рівень якого перевищує допустимі значення для приміщень проектованого або сусіднього будинку і для навколишнього середовища. Конденсат, що утворюється при охолодженні й осушенні повітря, повинен відводитися трубопроводами, які підключаються, як правило, до системи дощової каналізації з розривом струменя через сифон.
Пунктом 18 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року за № 45 на власників квартир покладено обов`язок забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Пунктами 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76 визначено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт за формою, встановленою додатком 4 до цих Правил.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). 
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року за №12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складанні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. 
Отже, факт залиття квартири, характер та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі потерпілої та винної особи.
Водночас, як вбачається з акту про залиття квартири ОСОБА_1 , складеного 19 червня 2018 року, ОСОБА_3 під час його складення присутній не був, з його змістом не ознайомлювався, що свідчить про порушення наведених вище вимог закону, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що цей акт є неналежним доказом.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
У зв`язку з вищевикладеним, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-168цс13 від 12 лютого 2014 року, згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема відсутності належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири позивача саме відповідачем  ОСОБА_2  та доказів розміру заподіяної шкоди, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що позивачем не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між фактом заподіяння шкоди та неправомірними діями відповідача, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, однак на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують і не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України її слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття а касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                        О. В. Ковальчук
Судді :                                             Т. Б. Сало
     М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 24 червня 2021 року.