ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3754/21 Справа № 175/4581/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації 
В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року ТОВ "Маркс.Капітал" звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. 
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Маркс.Капітал" посилались на те, що 18 квітня 2017 року близько 11-00 год. у м. Дніпро водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Донецьке шосе в районі е/о № 216 скоїв зіткнення із зупинившимся попереду на смузі його руху автомобілем марки «Сан Йонг», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який розпочав некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . На момент ДТП автомобіль марки «Сан Йонг», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зареєстрований у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «Осаго+» №04-1.0021867.0001 від 18 квітня 2016 року. На виконання умов договору ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатили страхове відшкодування у сумі 41 157 грн. 75 коп. по страховій виплаті від 21 вересня 2017 року на підставі Звіту № 28/05/17 від 21 серпня 2017 року та внесли доплату у сумі 36 161 грн. 46 коп. на підставі акту виконаних робіт № Ч1ТО1700063 від 22 липня 2017 року. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», то саме до останнього ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулись із вимогою в порядку суброгації. У подальшому, 28 грудня 2017 року, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатили на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування у сумі 50 964 грн. 56 коп. Однак, страхової виплати виявилось не достатньо для повного відшкодування матеріальної шкоди, а тому ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулись до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у сумі 26 953 грн. 72 коп., яка була залишена без задоволення. Позивач вказував, що 25 січня 2019 року між ТОВ "Маркс.Капітал" та ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, за яким вони набули право вимоги, в тому числі по зобов`язанням, які виникли згідно додатку № 130 до договору № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» до ОСОБА_1 . З наведених підстав ТОВ "Маркс.Капітал" просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь матеріальну шкоду у розмірі 26354 грн. 72 коп., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн., та судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 6000 грн. 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації було відмовлено. 
В апеляційній скарзі ТОВ "Маркс.Капітал" просять скасувати рішення суду від 03 листопада 2020 року та задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального права. 
Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Судом встановлено, 18 квітня 2017 року близько 11-00 год. у м. Дніпро водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Донецьке шосе в районі е/о № 216 скоїв зіткнення із зупинившимся попереду на смузі його руху автомобілем марки «Сан Йонг», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який розпочав некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям завдані механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, а водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, тим самим водієм ОСОБА_1 був порушений п.13.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ст. 124 КУпАП. 
Вказані обставини встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.19).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
На час скоєння ДТП, 18 квітня 2017 року, автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на умовах Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «Осаго+» №04-1.0021867.0001 від 18 квітня 2016 року (а.с.20-22). 
19 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок (а.с.24-26).
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу № 28/05/17 від 21 серпня 2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 716/17 від 18 липня 2017 року), вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 66 445 грн. 88 коп. (а.с. 40-42).
Страховик визнав дорожньо-транспортну пригоду, про що 01 вересня 2017 року було складено Страховий акт №0014988.04.17/1 (аванс) (а.с.28).
Згідно копії платіжного доручення №3318 від 21 вересня 2017 року, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатили ОСОБА_3 страхове відшкодування за ремонт автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 41 157 грн. 75 коп. (а.с.33). 
Згідно Страхового акту №0014988.04.17/1 доплата, складеного на підставі Акту виконаних робіт №Ч1ТО1700063 від 22 липня 2017 року, страховиком було доплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 36 161 грн. 46 коп. (а.с.31, 34, 50). 
Загальна сума страхового відшкодування склала 77 319 грн. 21 коп., які були переведені ОСОБА_3 на рахунок ФОП ОСОБА_5 за ремонт автомобіля згідно рахунка ЧІС-000051 від 22 липня 2017 року, що підтверджується копією квитанції № 26337050 від 22 вересня 2017 року (а.с. 51).
На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», які виплатили ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» в порядку суброгації 50 964 грн. 56 коп., що сторонами не заперечується.
Враховуючи те, що страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, 22 лютого 2018 року ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» звернулися до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 26354 грн. 72 коп., яка відповідачем була проігнорована (а.с. 53).
На підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 у сумі 26 354,72 грн. відповідно до договору страхування №04-1.0021867.0001 від 18 квітня 2016 року (а.с. 16, 17).
Звернувшсиь до суду із вказаними позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку суброгації матеріальну шкоду розмірі 26354 грн. 72 коп., яка є різницею між виплаченою ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» на користь ОСОБА_3 сумою страхового відшкодування у розмірі 77319 грн. 21 коп. та сплаченими ПрАТ «СК «Юнівес» в порядку суброгації 50964 грн. 56 коп.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Страхова компанія ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» виконали свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 рокуу справі 352/1384/18.
У справі встановлено, 18 квітня 2017 року близько 11-00 год. у м. Дніпро водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Донецьке шосе в районі е/о № 216 скоїв зіткнення із зупинившимся попереду на смузі його руху автомобілем марки «Сан Йонг», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який розпочав некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям завдані механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, а водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, тим самим водієм ОСОБА_1 був порушений п.13.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ст. 124 КУпАП. 
Вказані обставини встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.19).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
На час скоєння ДТП, 18 квітня 2017 року, автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на умовах Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «Осаго+» №04-1.0021867.0001 від 18 квітня 2016 року (а.с.20-22). 
19 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок (а.с.24-26).
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу № 28/05/17 від 21 серпня 2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 716/17 від 18 липня 2017 року), вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 66 445 грн. 88 коп. (а.с. 40-42).
Страховик визнав дорожньо-транспортну пригоду, про що 01 вересня 2017 року було складено Страховий акт №0014988.04.17/1 (аванс) (а.с.28).
Згідно копії платіжного доручення №3318 від 21 вересня 2017 року, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатили ОСОБА_3 страхове відшкодування за ремонт автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 41 157 грн. 75 коп. (а.с.33). 
Згідно Страхового акту №0014988.04.17/1 доплата, складеного на підставі Акту виконаних робіт №Ч1ТО1700063 від 22 липня 2017 року, страховиком було доплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 36 161 грн. 46 коп. (а.с.31, 34, 50). 
Загальна сума страхового відшкодування склала 77 319 грн. 21 коп., які були переведені ОСОБА_3 на рахунок ФОП ОСОБА_5 за ремонт автомобіля згідно рахунка ЧІС-000051 від 22 липня 2017 року, що підтверджується копією квитанції № 26337050 від 22 вересня 2017 року (а.с. 51).
На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», які виплатили ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» в порядку суброгації 50 964 грн. 56 коп., що сторонами не заперечується.
Враховуючи те, що страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, 22 лютого 2018 року ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» звернулися до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 26354 грн. 72 коп., яка відповідачем була проігнорована (а.с. 53).
На підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 від 25 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 у сумі 26 354,72 грн. відповідно до договору страхування №04-1.0021867.0001 від 18 квітня 2016 року (а.с. 16, 17).
Оскільки вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПрАТ «СК «Юнівес» позивачу розмір страхового відшкодування, з відповідача, як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у сумі 26 354 грн. 65 коп. (77319 грн. 21 коп.- 50964 грн. 56 коп.). 
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, ТОВ "Маркс.Капітал" надали суду договір № 1 про надання правової допомоги від 05 лютого 2019 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Дефендерс", акт приймання-передачі наданої правової допомоги та платіжне доручення № 554 від 09 вересня 2019 року про сплату витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн. (а.с. 8, 10).
З урахуванням складності справи, пропорційності понесених заявником витрат на правничу допомогу до предмета спору, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений ТОВ "Маркс.Капітал" розмір витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн. є завищеним та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимоги ТОВ "Маркс.Капітал".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (ЄДРПОУ 37686922) в порядку суброгації матеріальну шкоду у розмірі 26 354 грн. 65 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. та судовий збір у розмірі 4802 грн. 50 коп. 
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07 червня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді