П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12437/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.                                Дата і місце ухвалення: 18.01.2021р., м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності щодо не зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якому просив суд:
-          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця ВДВС Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчик В.О. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , винесеної 18.03.2011р. в ході виконання виконавчого провадження при примусовому виконанні судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р., виданого Приморським районним судом м. Одеси. Реєстраційний номер обтяження 10956662. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №957622 від 18.03.2011р., винесена в ході виконання судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р. Приморського районного суду м. Одеси, яка винесена державним виконавцем ВДВС Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчик В.О. ЄДРВП 22625378. Обтяжувач: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Власник: ОСОБА_1 . Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду;
- зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця ВДВС Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчик В.О. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , винесену 18.03.2011р. в ході виконання виконавчого провадження при примусовому виконанні судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р., виданого Приморським районним судом м. Одеси. Реєстраційний номер обтяження 10958867. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 957628 від 18.03.2011р., винесена в ході виконання судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р. Приморського районного суду м. Одеси, винесену державним виконавцем ВДВС Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчик В.О. ЄДРВП 23164175. Обтяжувач: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ. Власник: ОСОБА_1 . Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду.       
Позов обґрунтовував тим, що позивач не являється боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р., виданого Приморським районним судом м. Одеси, яке знаходилося на виконанні у Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Боржником у вказаному виконавчому провадженні був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Тобто, відбулася помилка стосовно боржника у виконавчому провадженні, наслідком якої стало внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно даних про арешт майна позивача. Позивач тричі звертався до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявами про  скасування арештів, накладених на його майно, однак отримував відповіді, в яких зазначено, що арешти на все майно накладені при виконанні судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р. та боржником даного виконавчого провадження є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримуючи звернення позивача відповідач усвідомлює, що йдеться про іншого боржника, аніж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , проте дій щодо зняття арешту з майна не вчиняє, чим порушує право позивача вільно розпоряджатися своїм майном. У даному випадку відсутній будь-який зв`язок між боржником у виконавчому провадженні  щодо стягнення суми боргу на користь ВАТ «Одеська ТЕЦ» та позивачем, на майно якого накладено арешт та оголошено заборону щодо його відчуження. Способом захисту права власника арештованого майна є зняття арешту з майна, при цьому, право на звернення до суду з позовом про зняття арешту не пов`язано з правомірністю такого арешту. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 18.01.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не є та ніколи не був стороною будь-яких виконавчих проваджень, що перебували та перебувають на примусовому виконанні у Другому Приморському відділі ДВС, і будь-які обтяження, накладені Другим Приморським відділом ДВС щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному реєстрі АСВП відсутні. На момент здійснення реєстраційних дій щодо припинення обтяжень за постановою начальника Другого Приморського відділу ДВС від 19.12.2013р., органом державної реєстрації прав, що вносив записи про виникнення, зміну та припинення обтяжень до Державного реєстру прав була Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Апелянт, посилаючись на лист - роз`яснення Міністерства юстиції України від 12.07.2019р. №5729/8.4.Р32-1 «Щодо погашення записів в Реєстрі прав власності на нерухоме майно», зазначає, що Другий Приморський відділ ДВС не уповноважений та взагалі не наділений будь-якою компетенцією погашати запис про припинення обтяження у Державному реєстрі прав.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області 17.05.1996 року.
Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2011р. №В-8/696 та №В-8/693 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .
У вказаних постановах боржником було зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . 
Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 08.09.2020р. щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) містяться відомості про обтяження: №20437744 (реєстраційний номер обтяження 10956662); обтяження №20437771 (реєстраційний номер обтяження 10958867); обтяження №3466761 (реєстраційний номер обтяження 10958867); обтяження №3466691 (реєстраційний номер обтяження 10956662), внесених реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України:
- підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №957622, 18.03.2011 року, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Перчик О.В. ЄДРВП 22625378;
- підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №957628, 18.03.2011р., Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Перчик О.В. ЄДРВП 23164175.
Постановою начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шуляченко М.Б. від 19 грудня 2013 року:
- знято арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В-8/693 від 18.03.2011р., серія АВ №957622, реєстраційний номер обтяження 10956662;
- знято арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В-8/696 від 18.03.2011р., серія АВ №957628, реєстраційний номер обтяження 10958867.
29 липня 2019 року, 16 вересня 2019 року та 02 червня 2020 року позивач звертався до відповідача з заявами, в яких просив зняти (корегувати помилкові відомості) накладеного на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , арешту майна боржника, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , та оголошення заборони на його відчуження, накладеного постановами про арешт №В-8/693 від 18.03.2011р. та №В-8/69 від 18.03.2011р.
Відповідач листами 17.10.2019р. за №37158 та від 20.08.2019р. за №29745 повідомив позивача, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження по примусовому виконанні судового наказу №2н-4763/07 від 28.08.2007р. Приморського районного суду м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Одеська ТЕЦ» грошової суми у розмірі 1595,45 грн. Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В-8/696 18.03.2011р. та №В-8/693 від 18.03.2011р. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У листах також зазначено, що Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ накладений арешт на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 , вважаючи, що арешт та заборона на відчуження будь-якого майна повинна бути скасована з підстав відсутності на виконанні будь-яких виконавчих документів відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , встановив, що відкритих виконавчих проваджень щодо позивача станом на час накладення арешту не було та на даний час немає. Однак, на підставі постанов Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ №957622 та АВ №957628 від 18.03.2011 Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження майна позивача замість боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . При цьому, постановою начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шуляченко М.Б. від 19 грудня 2013 року знято арешт щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , а не позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, арешт на майно якого та оголошення заборони щодо його відчуження накладено помилково та за відсутності будь-яких правових підстав. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (у редакції, що діяла на момент накладення арешту – 08.03.2011р.) (далі - Закон №606-XIV), передбачено, що виконавче   провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно п.5 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.50 Закону №606-XIV у разі закінчення   виконавчого   провадження   (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та   проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який   його   видав,   арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться   інші   дії,   необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Згідно ч.1-5 ст.60 Закону №606-XIV, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані   із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії   постанови   державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У   всіх   інших   випадках   незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2011р. №В-8/696 та №В-8/693 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо позивача у справі - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) містяться відомості про обтяження (реєстраційні номери 10956662, 10958867, 10958867, 10956662), внесені реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2011р. №В-8/696 та №В-8/693.
Тобто, фактично мала місце помилка щодо особи боржника у виконавчому провадженні. Зокрема, постановами державного виконавця від 18.03.2011р. №В-8/696 та №В-8/693 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , тоді як до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відомості щодо арешту майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Зазначене підтверджується  листом Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №61105 від 01.12.2020р., в якому зазначено, що у відділі не перебували та не перебувають на даний час будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .
З матеріалів справи, також, вбачається, що постановою начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шуляченко М.Б. від 19.12.2013р. знято арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладений постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В-8/693 від 18.03.2011р., серія АВ №957622, реєстраційний номер обтяження 10956662, та №В-8/696 від 18.03.2011р., серія АВ №957628, реєстраційний номер обтяження 10958867.
Сторонами у справі не заперечується, що вказаною постановою зняття арешту з майна боржника відбулось щодо іншої особи – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , а не позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .
З вказаного слідує, що арешт усього майна позивача залишився не скасованим, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у відділі ДВС відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , є безпідставним. А відтак, належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) вилучити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
При вирішенні даного спору колегія суддів враховує, що у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). 
Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що органом державної реєстрації прав, що вносив записи про виникнення, зміну та припинення обтяжень до Державного реєстру прав, була Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяжувачем є Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). При цьому, Одеська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є виконавцем безпосередньо внесення відомостей до реєстру обтяжень нерухомого майна та, відповідно, не наділена повноваженнями по вилученню відповідних записів.
Що ж до посилань апелянта на те, що здійснювати реєстраційні дії щодо виникнення, зміни та припинення обтяжень у Державному реєстрі прав за рішеннями державних виконавців уповноважений орган державної реєстрації прав, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна, державний виконавець видає за заявою боржника. Однак, як вже встановлено колегією суддів, відкритих виконавчих проваджень щодо позивача у даній справі ОСОБА_1 немає та не було.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 18 січня 2021 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності та розглядалася судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 25-28), рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
          П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 15 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук