ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року	Львів	Справа № 570/986/20 пров. № А/857/5008/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Пліша М.А.
за участі секретаря судового засідання                          Кітраль Х.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Державної митної служби України  на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року (суддя - Коробов С.О., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1   до  Галицької митниці Державної митної служби України  про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у грудні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Державної митної служби України, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28 січня 2020 року, винесену в.о. начальника Галицької митниці ДМС України Цабак В.Я., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28 січня 2020 року винесена уповноваженою особою відповідача без врахування усіх обставин справи, з порушенням процедури прийняття, а тому є протиправною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року у справі №570/986/20 позов задоволено. Скасовано   постанову   в.о.  Галицької митниці Державної митної служби України   Цабака  В.Я., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. Закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. ОСОБА_1 не доставив товари до органу призначення, а саме: перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем до органу ДФС. Покликання позивача на факт поломки й ремонту транспортного засобу, наведений, як причина порушення терміну доставки товарів, не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили й не може звільняти особу від відповідальності.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 11.12.2019, близько 09:24 год. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку «виїзд з України» заїхав транспортний засіб з р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , водія ТОВ "ВІП-ТОЙС" (39081836, Україна, Рівненська область, м. Рівне, вул. Млинівська, 18), який здійснював перевезення товару «пиломатеріали, необрізні, ясеневі...», загальною вагою 22000 кг, вартістю 3718,44 Євро, на адресу - Euro Logistics Group Sp. z о.о. (61-619 Poznan ul. Karpia 29A, lok 18, Польща), відправник - приватне підприємство "Укрліссервіс"' (33919355, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Кадище, вул. Радянська, 28Б), згідно митної декларації №UA205090/2019/131473 від 15.11.2019. Митне оформлення вказаного товару здійснювалося Відділом митного оформлення № 1 митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС. У ході митного контролю було встановлено, що контрольною датою доставки товару до митниці призначення (митний пост «Краковець»), який переміщуються згідно митної декларації №UA205090/2019/131473 від 15.11.2019, є 25.11.2019. Станом на 09:23 год. 11.12.2019 товар «пиломатеріали, необрізні, ясеневі…», загальною вагою 22000 кг, вартістю 3718,44 Євро, який переміщується згідно митної декларації №UA205090/2019/131473 від 15.11.2019, не було доставлено в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби.
У письмовому поясненні ОСОБА_1 повідомив митний орган, що вантаж який перевозився транспортним засобом р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 не був доставлений у митницю призначення у встановлений Митним кодексом України строк у зв`язку з відсутністю дозволу на транспортні перевезення.
В.о. начальника Галицької митниці ДМС України Цабак В.Я. 28.01.2020 винесено постанову в справі про порушення митних правил №4746/20900/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.
Не погодившись з постановою в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28.01.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав обґрунтовані пояснення та докази обставин непереборної сили, що виключали можливість доставки товару в строки, встановленні статтею 95 Митного кодексу України, які не були враховані митним органом при вирішені питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28.01.2020 не може вважатися правомірною, а тому підлягає скасуванню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з пунктом 2 ч. 2 ст. 191 Митного кодексу України перевізники зобов`язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.          
Статтями 90 та 93 Митного кодексу України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного т..95 Митного кодексу України.
Відповідно до статті 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб. 
Згідно з приписами ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України. 
Однак, як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимогам статті 192 Митного кодексу України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого Митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не звертався.
Відповідно до статей 90, 93, 102 Митного кодексу України та розділу 1 п. 4 наказу ДМС України від 17.11.2005 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» автомобіль, яким позивач здійснював перевезення товару, перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку.
Враховуючи вищевказані приписи та фактичні обставини справи, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 станом на 11.12.2019 перевищив більше ніж на 10 діб, але не більше ніж на 20 діб, встановлений ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк доставки товару за митною декларацією МД ЕК №UA205090/2019/131473 від 15.11.2019 до митного органу призначення на кордоні (пункту вивезення за межі митної території України). Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як видно зі змісту листа перевізника ТОВ «ВІП-ТОЙС», адресованого до митного поста «Луцьк», транспортний засіб р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 не міг бути доставлений у митницю призначення у встановлений строк у зв`язку з відсутністю універсальних дозволів на перетин кордону та його технічною несправністю.  Разом з тим, у матеріалах справи про порушення митних правил наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 11.12.2019 в яких зазначено, що вантаж, який перевозився транспортним засобом p/п НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , не був доставлений у митницю призначення у встановлений Митним кодексом України строк у зв`язку з відсутністю дозволу на транспортні перевезення. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач не покликався на факт поломки цього транспортного засобу. Про факт поломки й ремонту транспортного засобу позивач зазначив у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог про скасування постанови в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28.01.2020.  Однак покликання позивача на факт поломки й ремонту транспортного засобу, у зв`язку з чим ним було порушено термін доставки товарів, не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили.
Так, згідно з ч.1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених  частиною третьою статті 469,  статтею 470,  частиною третьою статті 478,  статтею 481  цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного  або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268  цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Таким чином, вказана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.
Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 17.11.2005 №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.
Крім того, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (далі  Порядок), обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Тобто, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.          
Разом з тим, вищевказаним Порядком передбаченодокументальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, часткового чи повного пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Так, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку
Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України  «Про Торгово-промислові палати в Україні»  і надано такі повноваження  Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, відповідно до  вимог статті 460 Митного кодексу України, митному органу не надав.
Водночас, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що поломка транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили в розумінні вищевказаних положень нормативно-правових актів. Крім того, доказів того, що такий ремонт транспортного засобу був здійснений у зв`язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем в ході судового розгляду справи надано не було.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Галицькою митницею Держмитслужби обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки ні відсутність універсальних дозволів на перетин кордону, ні поломка та ремонт транспортного засобу не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, тому постанова в справі про порушення митних правил №4746/20900/19 від 28 січня 2020 року є правомірною та скасуванню не підлягає.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.
Отже, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову з наведених вище підстав.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Галицької митниці Державної митної служби України задовольнити.
Рішення  Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року у справі № 570/986/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1   - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш