ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

06 травня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №589/260/20 
Номер провадження 22-ц/816/714/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шосткинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 
на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2021 року в складі судді Лєвші С.Л., постановленої у м. Шостка,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шосткинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив визнати себе батьком ОСОБА_4 (до внесення змін ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження дитини № 1037 від 19 квітня 2018 року, складений Дарницьким районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
07 жовтня 2020 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Рязанця А.А. надійшло клопотання, у якому останній просив призначити судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) та на вирішення експертам поставити питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 (до внесення змін ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ. Оплату за проведення даної експертизи гарантує (а.с. 41).
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2021 року клопотання представника позивача - адвоката Рязанця А.А. про призначення у даній цивільній справі судово - медичної молекулярно-генетичної експертизи задоволено та призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 (до внесення змін ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Київ?
Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи (03141, місто Київ, вулиця Докучаєвська, 4).
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.
Для проведення експертизи надано експерту матеріали цивільної справи № 589/260/20.
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
Роз`яснено сторонам, що судово-медична молекулярно - генетична експертиза батьківства може бути проведена за наявності всіх учасників експертизи у визначений експертною установою час за наявності паспортів та свідоцтва про народження дитини.
Зобов`язано сторони не чинити перешкоди для проведення призначеної експертизи.
Роз`яснено сторонам, що відповідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзіОСОБА_3 , ОСОБА_2 , просять скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів скарги зазначають, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_1 не перебувала, на момент зачаття дитини з ОСОБА_1 інтимних стосунків не підтримувала, позивач знаходився на роботі в м. Києві та у відрядженнях за кордоном і приїхав до м. Шостка в серпні 2017 року, коли відповідач вже була вагітна. З початку 2017 року вона підтримувала стосунки з іншим чоловіком ОСОБА_3 , з яким проживає і по даний час і який є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначають, що вони проти відбору біологічного матеріалу від малолітньої дитини, оскільки це буде порушувати її конституційні права, неприпустимо піддавати особу без її згоди медичним, науковим чи іншим дослідам.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.
Шосткинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просив розглядати справу без їхньої присутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).
З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шосткинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позов обґрунтовував тим, що запис про батька дитини вчинений згідно вимог ст. 135 СК України. Підстави позову позивачем не змінювалися.
07 жовтня 2020 року представник позивача - адвокат Рязанець А.А. подав до суду клопотання про призначення по справі судово-медичної молекурярно-генетичної експертизи з метою встановлення біологічного батьківства (спорідненості) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дитини ОСОБА_4 (до внесення змін ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тобто, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виник спір з приводу батьківства малолітньої дитини ОСОБА_4 (до внесення змін ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вирішення якого слід встановити обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення сторін.
Ці обставини переконливо можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Призначаючи у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки представник позивача наполягав на проведенні вищевказаної експертизи та врахувавши, що позовні вимоги стосуються оспорювання батьківства, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення по даній справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Враховуючи предмет спору, необхідність призначення судової експертизи з метою встановити батьківство є очевидною.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2021 року без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
УхвалуШосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року.

Головуючий -                                                                 В.І. Криворотенко

Судді:                                                                        О.І. Собина

                                                                               С.С. Ткачук