ПОСТАНОВА
Іменем України

24 червня 2021 року

Київ
справа № 818/1283/18
провадження № К/9901/65697/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом    ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду у складі судді Соколова В.М. від 07 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів:             Старостіна В.В., Бегунца А.О., Григорова А.М. від 01 жовтня 2018 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, у якому просив:
– визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеного у пункту 37 протоколу № 121 від 24 листопада 2017 року щодо відмови           ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги;
– зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                          25 грудня 2013 року № 975, у зв`язку із встановленням мені другої групи інвалідності в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ;
– зобов`язати Сумський обласний військовий комісаріат повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів – Міністерству оборони України.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеного у пункті 37 протоколу № 121 від 24 листопада 2017 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство оборони України ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від                          25 грудня 2013 року № 975, у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності в розмірі             90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_1 отримав травму під час проходження строкової військової служби, у зв`язку із чим 02 вересня 2013 року було встановлено III групу інвалідності, тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом. 

4. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

5. Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності — дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

II групу інвалідності позивачу встановлено з 01 червня 2017 року (довідка МСЕК серія 12 ААА               № 668714 від 23 червня 2017 року ) у зв`язку з пораненням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби в країні, де велись бойові дії.

6. Суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності згідно Порядку № 975 в розмірі, визначеному у підпунктом 3 пункту 6 Порядку № 975 – 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року.

7. Судом також зазначено, що посилання відповідача на відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є помилковою, оскільки вказана норма регулює питання доплати одноразової грошової допомоги, оскільки жодних виплат раніше позивач не отримував і звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності вперше, а не її доплати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Міністерство оборони України звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від                  07 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від                         01 жовтня 2018 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 16 квітня 1985 року по 11 травня 1987 року, брав участь у бойових діях, які велись на території Демократичної Республіки Афганістан з 11 серпня 1985 року по 11 травня 1987 року.

10. При виконанні обов`язків військової служби позивач отримав черепно-мозкову травму, контузію середньої тяжкості та осколкові поранення. 

11. 02 вересня 2013 року ОСОБА_1 було встановлено III групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК Серії 10 ААВ № 591105. Причина інвалідності – поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 

12. 01 червня 2017 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджуються довідкою МСЕК серія 12 AAA № 668714 від 23 червня 2017 року. Причина інвалідності –  поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 

13. ОСОБА_1 через Кролевецький районний військовий комісаріат подав до Сумського обласного військового комісаріату заяву з пакетом документів про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням II групи інвалідності.

14. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум від 24 листопада 2017 року № 121 пункт 37 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що частиною шостою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, яка діяла на час первинного встановлення інвалідності, а також згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних та навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження військової служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.
Одночасно було зазначено, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін, що згідно із частиною четвертою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач проходив строкову військову службу, а тому, згідно з приписами законодавства, яке діяло станом на момент установлення йому інвалідності ІІI групи, не мав права на виплату спірної грошової допомоги поза межами тримісячного строку з дня звільнення з військової служби.

16. Також скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій було помилково застосовано норми Порядку призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, а не Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, оскільки первинно інвалідність позивачу була встановлена у 2013 році.

17. ОСОБА_1 подано відзив на касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року та  постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року, у якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення – без змін.

18. Сумським обласним військовим комісаріатом подано відзив на касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року, у якому він просить задовольнити касаційну скаргу. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

20. Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі — одноразова грошова допомога), — гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.

21. Нормою частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги.

22. Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинній до 01 січня 2017 року) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

23. Водночас 01 січня 2017 року набрали чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими норми пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, відповідно до якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

24. Також, згідно із пунктом 6 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

25. Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

26. Зокрема, підпунктом 3 пункту 6 Порядку № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 18 травня 2017 року № 335, яка застосовується з 01 січня 2017 року) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, — у разі встановлення інвалідності II групи.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

27. Предметом спору у справі є відмова у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу як інваліду ІІ групи.

28. Третю групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено у 2013 році.

29. Другу групу інвалідності позивачу встановлено 01 червня 2017 року, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 AAA № 668714 від 23 червня 2017 року.

30. На день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги  як інваліду ІІ групи, діяв Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язаний вирішити питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

31. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18 березня 2021 року у справі                 № 520/1816/19. 

32. Отже, до моменту набрання чинності Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

33. Натомість, з 01 січня 2017 року, після набрання чинності Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

34. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач проходив саме строкову військову службу.

35. При цьому, пунктом 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності — дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

36. Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності ІІ групи (червень 2017 року), статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.

37. Правова позиція аналогічного змісту щодо подібних правовідносин наведена у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 2040/5602/18, від 19 листопада 2020 року у справі № 2040/6292/18, від 02 грудня 2020 року у справі №  440/1867/19 та від 11 березня 2021 року у справі № 813/1488/18 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Частиною першою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України  установлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

39. Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що  рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року скасувати. 

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

        Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко

Судді                                                                                                     Я.О.  Берназюк
                                                                                                              В.М. Шарапа