УХВАЛА

24 червня 2021 року

м. Київ
справа № 127/7597/17
провадження № К/9901/24126/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Полотнянка Ю.П., Драчук Т.О., Загороднюка А.Г. від 19 жовтня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 3225 від 14 березня 2017 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періодів роботи з 14 січня 1991 року по 3 березня 1996 року (по дату ліквідації підприємства) та з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2;
- зобов`язати комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 14 січня 1991 року по 3 березня 1996 року (по дату ліквідації підприємства) та з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 7 квітня 2017 року відкрито скорочене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

3. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення у вигляді протоколу № 3225 від 14 березня 2017 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів роботи з 14 січня 1991 року по 3 березня 1996 року (по дату ліквідації підприємства) та з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2.
Зобов`язано комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 14 січня 1991 року по 3 березня 1996 року (по дату ліквідації підприємства) та з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року та залишити в силі постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2017 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

8. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 27 січня 2017 року № 202/06-35/02 повідомило позивача, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років відмовлено у зарахуванні періодів роботи з 14 січня 1991 року по 3 березня 1996 року (по дату ліквідації підприємства) та з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2. Відмову обґрунтовано тим, що у первинних документах не вірно зазначено по батькові заявника та відсутні дані про те, що він працював в бригадах мулярів або в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Крім того, період роботи з 20 серпня 1990 року по 13 січня 1991 року також не зараховано до пільгового стажу, оскільки професія, за якою працював заявник, а саме учнем муляра, не передбачена чинними на період роботи списками № 1 та списком № 2.

9. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. Касаційна скарга обґрунтована тим, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Наказом БМУ-1 Державної будівельної корпорації «Укрбуд» орендного підприємства «Вінницябуд» № 60-к від 6 квітня 1993 року зобов`язано Старшого інспектора відділу кадрів ОСОБА_2 внести зміни назви професій, посад в трудові книжки, зокрема, муляр - муляр комплексної бригади.

11. Згідно норм чинного законодавства пільгове пенсійне забезпечення надається мулярам, зайнятими бригадами мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, та майстрам будівельних і монтажних робіт, що передбачено розділом XXVII списку №2 виробництв, цехів професій і посад робота, у яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

12. З матеріалів справи убачається, що позивач працював мулярем комплексних бригад.

13. Визначальним фактором при встановлені права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених списком.

14. Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

15. Згідно наказу № 113 від 29 листопада 1993 року про наслідки атестації робочих місць, ОСОБА_1 пройшов атестацію, працюючи на посаді муляра в бригаді мулярів.

16. Пунктами 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

17. Відповідно до пункту 4.3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років.

18. Отже, висновки апеляційного суду про те, що атестація робочих місць в період з 5 березня 1996 року по 2 квітня 1996 року не проводилась а тому вказаний період не може бути зарахований до пільгового стажу помилкові адже результати атестації проведеної 29 листопада 1993 року впродовж наступних 5 років (до 29 листопада 1998 року) і підстав для позачергової атестації були відсутні адже докорінна зміна умов і характеру праці у ОСОБА_1 не відбувалась.

19. Аналіз Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в списку №       2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійними забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

20. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, у яких вони просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

21. У запереченні на касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці наголошує на тому, що справа № 127/7597/17  розглядалась судом першої інстанції у порядку скороченого провадження. Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 15 грудня 2017 року, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

23. Відповідно до частини першої статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

24. Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

25. Будь-яке відхилення від встановленого законом порядку розгляду справ зазначеної категорії (що розглядались за скороченим провадженням), у тому числі й у спосіб касаційного перегляду призведе до порушення принципу правової визначеності. 

29. Відповідно до статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, касаційне оскарження судового рішення є можливим лише у випадках, визначених законом.

30. Позовна заява ОСОБА_1 розглядалась судом першої інстанції в порядку скороченого провадження на підставі статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

31. Таким чином, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року є остаточною та не підлягає касаційному перегляду.

32. У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

33. Оскільки оскаржуване у цій справі судове рішення не може бути переглянуте Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України, то згідно з частиною другою статті 339, статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України цього Кодексу, касаційне провадження підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись статтями 13, 328, 333, 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, як помилково відкрите.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                     Н.В. Коваленко

Судді                                                                                         Я.О. Берназюк 

                                                                                                  В.М. Шарапа