П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р.	 	Справа № 657/1839/20	
                                                                                                                                                       
                                                                                                                                           Головуючий в І інстанції Максимович І.В.
                                                                                                                                                               Місце ухвалення: смт. Каланчак 
                                                                                                                                           Дата складання повного тексту рішення: 31.03.2021 року

        Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого   –  Ступакової І.Г.
суддів              –   Бітова А.І.
                                                          –  Лук`янчук О.В.
        при секретарі   –   Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каланчанського районного суду Херсонської області від 31 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського прикордонного загону щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Каланчацького районного суду Херсонської області з позовною заявою до Херсонського прикордонного загону щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою відповідача серії АзЧРУ №045894 від 03.12.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. У тексті постанови зазначено, що 03.12.2020 о 21 год. 40 хв. в контрольному пункті в`їзду виїзду в 6 км від с. Ставки Каланчацького району Херсонської області прикордонним нарядом «Перевірка документів» виявлено громадянина України ОСОБА_1 , котрий порушив вимоги п.3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 367, оскільки здійснив в`їзд на тимчасово окуповану територію України через Керченський міст, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП. Однак жодного наміру приховати від працівників прикордонної служби відомості про в`їзд на тимчасово окуповану територію України в позивача не було, тому він надав саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до відміток якого працівникам прикордонної служби стало відомо про те, з якої держави позивач заїхав на територію України. Вважає, що з метою дотримання принципу рівності посадові особи, які склали постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повинні були врахувати, що ним вперше допущено таке порушення, що він вчинив правопорушення не умисно та не ухилявся від посадових осіб, не приховував дані про в`їзд на територію АРК. Якби позивач достовірно знав, що його переміщення є порушенням - ніколи б його не вчинив. У зв`язку з цим просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення або обмежитись зауваженням.
Рішенням Каланчанського районного суду Херсонської області від 31 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що ним вперше допущено таке порушення, що він вчинив правопорушення не умисно, не приховував дані про в`їзд на територію АРК. Якби позивач достовірно знав, що його переміщення є порушенням - ніколи б його не вчинив. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №160409 від 03.12.2020 року вбачається, що 03.12.2020 о 21.40 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Каланчак» (в 6 км. від с. Ставки, Каланчацького району, Херсонської області) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який 03.12.2020 здійснив в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим через Керченський міст, поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України АР Крим, а саме вимоги пункту 3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 367,тобто скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення було складено на підставі:
- доповідної записки прикордонного наряду «Перевірка документів» у складі старшого сержанта ОСОБА_2 , згідно якої вбачається що 03.12.2020 близько 21.40 на паспортний контроль в контрольний пункт в`їзду - виїзду «Каланчак» прибув громадянин України ОСОБА_1 .. В ході бесіди стало відомо, що особа порушила порядок в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію України АР Крим, що виразилось у в`їзді до тимчасово окупованої території України АР Крим 03.12.2020 поза контрольними пунктами, а саме через Керченський міст;
- пояснення   ОСОБА_1 , в яких зазначено що 02.10.2020 він по особистим справам поїхав до Російської Федерації, після чого поїхав до родичів в місто Краснодар (Російська Федерація), після чого поїхав в місто Одеса через контрольний пункт в`їзду - виїзду «Каланчак»;
- копії закордонного паспорту ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , в якому наявні відмітки Прикордонної служби Федеральної служби безпеки РФ  про перетин державного кордону України - з України до Російської Федерації датованою 02.10.2020 (відмітка № 47, проставлена на КПП «Троєбортноє») та про перетин адміністративної межі між тимчасово окупованою територією України АР Крим та материкової частини України - з ТОТУ АР Крим до материкової частини України, датованою 03.12.2020 (відмітка № 137, проставлена на КПП «Армянск»).
Постановою про накладення адміністративного стягнення серії АзЧРУ №045894 від 03.12.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 
Копію вказаної постанови отримано ОСОБА_1 03.12.2020р..
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є доведеним. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволені адміністративного позову, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені  Конституцією  та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання  Конституції  і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, що визначено в статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до частини першої  статті 9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України відповідно до Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", а також іноземців та осіб без громадянства - з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", - врегульовано Постановою КМУ від 04.06.2015р. № 367.
Згідно з ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.
Тобто, в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим та виїзд з неї здійснюється виключно через контрольні пункту в`їзду - виїзду, в`їзд до АР Крим будь - яким іншим способом не через встановлені КПВВ («Каланчак», «Чаплинка» та «Чонгар») заборонено, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 204-2 КУпАП.
Відповідно до додатку розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», визначено перелік пунктів пропуску та пунктів контролю на території АР Крим (в тому числі ППр «Крим (порт - Крим)»), які тимчасово закриті, та в яких види державного контролю під час перетинання державного кордону не здійснюється.
Відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.03.2014 № 149-р «Про додаткові заходи щодо посилення контролю за переміщенням осіб на території України», визначено завдання Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо здійснення додаткових заходів з контролю за переміщенням на території України осіб на об`єктах автомобільного сполучення (Чаплинка, Каланчак, Салькове).
Частиною першою  статті 204-2 КУпАП  визначено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини першою  статті 222-1 КУпАП, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).
Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
-начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;
-інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.
Уповноважені посадові особи органів Державної прикордонної служби України можуть стягувати накладені ними штрафи незалежно від їх розміру в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду та місцях їх дислокації виключно за допомогою безготівкових платіжних терміналів.
В той же час, колегія суддів наголошує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності не за незаконний перетин державного кордону України, а саме за порушення порядку в`їзду до тимчасово окупованої території України АР Крим через Керченський міст, поза контрольними пунктами в`їзду – виїзду, що безпосередньо і становить склад правопорушення, передбачений частиною першою статті 204-2 КУпАП.
За нормами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП,  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
З матеріалів справи вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 було надано письмові пояснення, у яких позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання відносно нього оскаржуваної постанови зазначив, що 02.10.2020 року позивач у свої справах здійснив виїзд до Російської Федерації, а 03.12.2020 року здійснив перетин адміністративної межі між тимчасово окупованою територією України АР Крим та материкової частини України - з ТОТУ АР Крим до материкової частини України, тобто позивач здійснив в`їзд до АР Крим поза межами контрольних пунктів в`їзду - виїзду.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є доведеним, у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність дій та рішення відповідача при складанні протоколу та постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинене останнім правопорушення.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про ненавмисне (через не знання) допущення вказаного правопорушення, оскільки статтею 68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити, передбачені  статтею 283 КУпАП, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією,  КУпАП  та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють спірні правовідносини.
Решта доводів апеляційної скарги носять формальний характер та є необґрунтованими та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Каланчанського районного суду Херсонської області від 31 березня 2021 року.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.272, ст.286, ст.308, ст.310, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Каланчанського районного суду Херсонської області від 31 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 25 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                 І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                             А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук