ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/8722/15                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кротюк О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
        Головуючого-судді:                                                            Чаку Є.В.
        суддів:                                                                           Мєзєнцев Є.І., Коротких А.Ю.
        за участю секретаря:                                                          Ковтун К.В.      
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Уповноважена особа ФГВФО), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за Договором банківського вкладу «НВУ» №862814/2014 від 19.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»».
- зобов`язати Уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
- зобов`язати уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ  «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року  апеляційне провадження по справі було зупинено до вирішення Конституційним судом України справи за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням Конституції України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року  прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року поновлено провадження у справі.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.  
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду  необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  19.11.14 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та позивачем укладено договір банківського вкладу № 862814/2014, відповідно до якого, позивачем було внесено безготівкові кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 4977047 від 19 листопада 2014 року з відповідним призначенням платежу та відміткою банку про його виконання.
Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 № 123, розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015         № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016.
Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Фонду: у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду 20 березня 2015 року рішення № 63 про початок ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», Фонд з 27 березня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання гарантованої суми вкладники ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 27 березня 2015 року по 12 травня 2015 року включно можуть звертатись з паспортом та документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків ідентифікаційним номером до відділень трьох банків-агентів Фонду. Вкладникам, які при укладанні договору банківського вкладу/рахунку з ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказали місце реєстрації проживання за паспортом: Харківська область, за отриманням коштів необхідно звертатись до будь-якого відділення ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.  

17.03.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни з заявою про внесення його до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Листом від 14.04.2015 Уповноважена особа повідомила позивача про те, що згідно постанови Національного банку України від 03.10.14 у випадку віднесення банку до категорії проблемних для банку встановлюється обмеження в його діяльності щодо проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Також, позивача повідомлено про те, що використання коштів на рахунку позивача обмежено, оскільки є підстави вважати, що позивачем було проведено операції, результатом яких збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб.
Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає зазначених обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу, та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором, а тому, в розумінні закону - позивач є вкладником.
Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (20.11.2014).
Згідно з ч. ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI, Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому, позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом, на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI.
При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
Отже, колегія суддів вважає, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду.
Жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, Уповноваженою особою так і не було надано під час розгляду даного спору.
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачені такі дії Уповноваженої особи Фонду, як блокування/обмеження коштів за договорами, нікчемність яких може бути встановлена в майбутньому, при формуванні списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.
Аналогічний висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі   № 826/11920/15 та від 20.11.2018 у справі № 804/4554/15.
Отже, здійснюючи блокування рахунку позивача, без надсилання йому повідомлення з приводу нікчемності відповідного правочину (договору банківського вкладу) або транзакції за цим договором, Уповноважена особа Фонду вийшла за межі повноважень, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
Відповідно до частин 1,2 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Згідно з приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
З огляду на те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було прийняте 20.03.2015, копія постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надійшла до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше 20.03.2015.
Таким чином, Уповноважена особа Фонду зобов`язана була прийняти рішення щодо включення позивача до одного із зазначених переліків у строк не пізніше 23.03.2015.
Колегія суддів зазначає, що з 27.03.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» гарантованої суми коштів за вкладами через банки-агенти.
Положеннями ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Отже, уповноважена особа Фонду зобов`язана була забезпечити перевірку правочинів, у тому числі вчинених із позивачем, протягом тимчасової адміністрації.
При цьому, колегія суддів зазначає, що на час винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції, матеріали справи не містять доказів того, що Уповноваженою особою Фонду приймалось рішення про віднесення договору банківського рахунку фізичної особи до категорії нікчемних правочинів, а тому, в Уповноваженої особи Фонду не було підстав для не включення даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом.
Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року (справа № 826/1476/15) вказав, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України, не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.
У цьому рішенні Суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично, під «подрібненням» чи «розбивкою», розуміється перерахування коштів з рахунку однієї особи на рахунок іншої.
Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.
Правочин є нікчемним відповідно до Закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI), незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін, у силу вимог Закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України, не можуть бути застосовані Уповноваженою особою Фонду, при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.
Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що на час звернення до суду з даним позовом обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідав вимогам ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.
Проте, положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Відповідно до п. 5 розділу ІІ зазначеного Положення, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту права позивача є зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки обліку платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Щодо позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки Фонд формує загальний реєстр вкладників на підставі переліку або додаткової інформації, які формуються уповноваженою особою Фонду. В даному випадку, Фонд не отримував ні переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а тому відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.
Стосовно посилань на постанову Правління Національного банку України № 531/БТ від 03.10.2014, яка забороняла банку як проблемному проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, колегія суддів зазначає, що вказана постанова стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для Національного банку України. 
Колегія суддів зазначає, що вказана постанова є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для банку обмеження сторонами не надано.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що Фонд або його Уповноважена особа не може посилатися на неправомірні дії позивача та/або працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону    № 4452-VI. 
Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для адміністративних судів.
Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.
Колегія суддів зауважує, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або недоведеність матеріалами справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

    П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк"- залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2015 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                                Є.В. Чаку
          
          Судді:                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                              
                                                                                                              А.Ю. Коротких