Справа № 466/836/21                                         Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/597/21                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Мельничук І.А. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мельничук І.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 02 квітня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 
Згідно постанови, 30.01.2021 близько 16:05 год. у м.Львів, по вул.Промисловій, 54, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210990», н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагували на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Мельничук І.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку.
Вважає, що при розгляді адміністративної справи суддя Едер П.Т. не дослідив фактичних обставин, показів свідків, показів працівників поліції, наявні докази порушення процедури оформлення протоколу з присутністю свідків, висновків токсикологічного та наркологічного досліджень.
З постановою суду категорично не згоден, оскільки вважає: що зупинка автомобіля була безпідставною, тому, що причиною такої зі слів представників поліції були брудні номерні знаки, але на відео чітко видно, що номерні знаки чисті; водію не роз`яснили змісту ст.130 КУпАП, а саме правових наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; свідки, що були запрошені для підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не пересвідчились у відмові, оскільки не спілкувались з ОСОБА_1 , а пояснення писали, надиктоване працівниками поліції, що видно з відеокамер поліцейських.
Також, звертає увагу, що відповідно до п.6 р.9 Інструкції №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський оформляє направлення на медичний огляд , а якщо в присутності свідків, що бачать водія і чують відмову від такого огляду, складається протокол правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Цього не було зроблено і працівники поліції оформили протокол з грубими порушеннями процедури.
Окрім цього, працівники поліції не вручили водію направлення в медичний заклад для самостійного проходження огляду, хоча водій про це заявляв на відео, що є також грубим порушенням встановленого законом порядку.
Наголошує, що суд не взяв до уваги факт самостійного проходження ОСОБА_1 наркологічного та токсикологічного досліджень в межах достатнього часу для отримання об`єктивних результатів з крові, що підтверджено висновком з негативним результатом. Оскільки ОСОБА_2 інкримінували наркотичне сп`яніння, то відповідно до лабораторних аналізів, різні наркотики можуть бути виявлені в крові впродовж різного періоду, але не менше ніж від 2 до 30 днів.
ОСОБА_1 поїхав на аналіз одразу, по спливу 16 год. від події затримання, що ще раз доводить його невинуватість. Оскільки ОСОБА_1 являється водієм з дуже малим стажем керування, 3 місяці, і це була його перша зупинка працівниками поліції, то свій стан він пояснює звичайним хвилюванням, йому дуже шкода, що він не зміг стримати емоції і вживав нецензурні слова, про що кається.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ адвоката Мельничук І.А., які підтримали апеляційну скаргу, просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагували на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Щодо доводів наведених в апеляційній скарзі, про безпідставність зупинки автомобіля, то такі не заслуговують на увагу, оскільки з відео із нагрудних камер працівників поліції та копії постанови серії БАА №581662 видно, що причиною зупинки транспортного засобу піж керуванням ОСОБА_1 є затертість номерного знаку, що чітко не дозволяє визначити його символи з відстані 20 метрів. 
Поряд з цим, з відео із нагрудних камер працівників поліції видно, що ОСОБА_1 було роз`яснено правові наслідки відмовив від проходження огляну на стан наркотичного сп`яніння, однак він категорично відмовився від такого огляду, у присутності двох свідків, пояснюючи це невживанням наркотичних засобів. Що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. 
Також, апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи не викликають сумніву у їх достовірності, тому немає потреби у допиті цих свідків, адже вони підтвердили лише факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009816 від 30.01.2021, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.
Що стосується доводів про неврахування самостійного проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння 31.01.2021, то такі є безпідставними, оскільки у провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, останній відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за, що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Мельничук Ігоря Андрійовича – залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 02 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               Партика І.В.