ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2021 р.                                                                 Справа №926/2405/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                      Скрипчук О.С
суддів                                                                                          Галушко Н.А.
                                                                                                    Мирутенка О.Л.
секретар судового засідання                                                             Лагутін В.Б.
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства “Уманьводоканал” Уманської міської ради б/н від 01.03.2021 (вх. № 01-05/853/21 від 05.03.2021)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.02.2021 (повний текст рішення складено 09.02.2021, м. Чернівці, суддя С.М. Гушилик) 
у справі № 926/2405/20
за позовом:  Комунального підприємства “Уманьводоканал” Уманської міської ради, м. Умань Черкаської області 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”, м. Чернівці 
про визнання договору про постачання електричної енергії споживачу № 593 від 24.03.2020 укладеним та діючим 
за участі представників:
від позивача:  Татарченко К.В. - ордер серії ВІ № 1000339 від 26.01.2021
від відповідача: Кульба Г.Б. - довіреність № 37 від 31.12.2020 (повноваження не підтверджено належним чином) 

ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство "Уманьводоканал" Уманської міської ради звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” про визнання договору про постачання електричної енергії споживачу №593 від 24.03.2020 року укладеним та діючим.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору та приписів чинного законодавства відповідачем в односторонньому порядку було розірвано договір та припинено постачання електричної енергії КП “Уманьводоканал” Уманської міської ради, у зв`язку з чим позивач був змушений укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником "останньої надії". Позивач стверджує, що ним належно виконувались зобов`язання по договору, а відтак у відповідача не було підстав для одностороннього розірвання договору, а тому позивач звернувся до суду із вимогою про визнання договору про постачання електричної енергії споживачу №593 від 24.03.2020 року укладеним та діючим.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 02.02.2021 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач неодноразово повідомляв позивача про те, що відбулось  значне коливання закупівельної вартості електричної енергії на сегментах ринку в межах ОЕС України, було сформовано листи, додаткові угоди, відповідні довідки Чернівецької Торгово – Промислової палати у відповідності з пунктом 14.1. договору, яким передбачено процедуру збільшення ціни, пропонував укласти додаткову угоду та попереджав про можливість розірвання договору в односторонньому порядку.  Проте, позивач не вбачав підстав для внесення змін до договору та укладення додаткової угоди. Відтак, суд прийшов до висновку, що з боку відповідача відсутні порушення норм діючого законодавства, останній правомірно розірвав договір про постачання електричної енергії споживачу №593 від 24.03.2020 року.
Не погоджуючись із рішенням суду, КП “Уманьводоканал” Уманської міської ради  подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області  від 02.02.2021 та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, зокрема скаржник вказує, що у відповідача не було жодних правових підстав для збільшення встановленої договором ціни, оскільки його пропозиція підвищити ціну на 10% не була пропорційною середньому показнику зростання ціни за поточний період. На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги надані відповідачем довідки від торгово-промислової палати, оскільки останні не відображали середньоринкову ціну коливання товару, а вказували на ціну електроенергії станом на конкретний день.
Також, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги те, що відповідач вимагав підвищити ціну на суму, яка значно перевищувала граничні 10%, що є порушенням п.2 ч.4 ст.36 ЗУ « Про публічні закупівлі» ( в редакції, що діяла на момент укладення договору). Крім того, відповідач в порушення умов договору здійснив підвищення ціни в односторонньому порядку, шляхом внесення непогоджених підвищених показників в акти наданих послуг за відповідний період.
Скаржник звертає увагу, що надані відповідачем копії документів, які покладені в основу рішення, не були засвідчені належним чином, відтак  на думку апелянта рішення суду базується на неналежних доказах.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосовував до спірних правовідносин п.3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії та ч. 625 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На думку скаржника,  у відповідача не було законних підстав для припинення правовідносин і ним не було дотримано передбаченої договором процедури розірвання договору.
КП “Уманьводоканал” Уманської міської ради подало до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення доказів до апеляційної скарги № 553/07 від 30.04.2021 та № 562/07 від 05.05.2021,  а саме копію рішення по справі № 925/1438/20 від 08.04.2021 за позовом ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» до КП «Уманьводоканал» УМР про стягнення 1214058,00 грн. та копію відповіді НКРЕКП від 01.12.2020 № 12943/20/7-20.
Щодо вищевказаних клопотань,  колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з приписами частини третьої  статті 269 ГПК  докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, лист - відповідь  НКРЕКП № 12943/20/7-20 від 01.12.2020 не був поданий до суду першої інстанції, разом з цим апелянт не надав суду апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження того, що він не мав можливості подати вказаний лист з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до частини восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Отже, у задоволені клопотання КП  “Уманьводоканал” Уманської міської ради про долучення додаткових доказів № 562/07 від 05.05.2021 слід відмовити.
ТзОВ “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” подало до суду відзив на апеляційну скаргу  вх. № 6423 від 06.05.2021, в якому просить рішення Господарського суду Чернівецької  області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач вважає доводи скаржника необґрунтованими та безпідставними. 
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи,  суд встановив наступне.
За результатами проведення відкритих торгів, 24.03.2020 року між Комунальним підприємством “Уманьводоканал” Уманської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія”  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №593 (далі – договір), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії (п. 1.1. договору).
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.63.2018 року (далі – ПРРЕЕ) та є однаковим для всіх споживачів (п. 1.2. договору).
За цим договором постачальник продає товар за кодом CPV за                                          ДК 021:201509310000-5 (електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії  та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1. договору).
Відповідно до п. 2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.
Відповідно до п. 3.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору.
Відповідачем підписано лист - повідомлення до умов договору про постачання електричної енергії споживачу з 01.04.2020 року.
Пунктом  5.1 договору передбачено, що  споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обораною споживачем комерційної пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 8876000,00 грн. в тому числі ПДВ 1479333,33 грн.
Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2 договору),  яка є додатком №2 до договору.
01.04.2020 року сторонами підписано та скріплено печатками комерційну пропозицію, відповідно до якої договірна ціна за одиницю товару становить 1,23481 грн. з ПДВ.
Відповідно до комерційної пропозиції ціна (тариф) одиниці спожитої електричної енергії у розрахунковому періоді, яка зазначається у платіжному документі, визначається з формулою: Рфакт = (Ртов + Тпер)* Афакт (грн за 1 кВт*год.) де: Ртов – ціна за одиницю товару (1кВт*год) визначається відповідно до домовленостей з урахуванням існуючих цін на ринку електричної енергії. Ціна за одиницю товару 1кВт*год складає 1,23481 грн. з ПДВ для даної комерційної пропозиції. Ціна за одиницю може змінюватися у зв`язку із змінами складових витрат, які впливають на їх формування. У разі зміни ціни за одиницю товару сторони здійснюють розрахунки за новими цінами з дня їх введення в дію; Тпер – вартість відшкодування тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператора системи передачі – ДП НЕК "Укренерго" затверджений регулятором на відповідний розрахунковий період (місяць) відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”. Для споживачів, що приєднані до мереж оператора системи передачі та сплачують за послуги передачі напряму в ДП НЕК "Укренерго" Тпер = 0; Афакт – фактичний обсяг спожитої електричної енергії у розрахунковому періоді.
Згідно з п. 13.1 договору цей договір  укладається на строк, зазначений у комерційній угоді, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви приєднання, яка є додатком 1 до цього договору та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.
Приписами п. 13.3 договору передбачено, що постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання договору, у випадках якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього договору та у випадку якщо споживач іншим чином суттєво порушив умови цього договору, і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.
Пунктом 14.1. договору сторони погодили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, що оформляється додатковою угодою;
2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі.
У випадку коливання ціни товару на ринку в межах до 10 відсотків від ціни за одиницю товару, постачальник письмово про такі зміни замовника. Такі зміни підтверджуються оригіналом або завіреною копією довідки Управління статистики України та/або оригіналом або завіреною копією довідки Торгово – промислової палати України (або підпорядкованими їм органами), або іншими документами спеціально уповноважених державних органів, що підтвердять коливання (зміни) цін на ринку товару на день подання тендерної пропозиції постачальником та інформацію про середньо ринкову ціну за одиницю товару на день письмового звернення постачальника. На підставі отриманих документів сторони укладають додаткову угоду до договору щодо зміни за одиницю товару;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми визначеної в договорі;
4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереробної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;
5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів робіт і послуг) ;
6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Пунктом 14.1. договору сторони визначили, що дія договору по закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Строк дії договору, відповідно до пункту 12  комерційної пропозиції, яка є додатком до договору встановлено до 31.12.2020 року. 
Судом встановлено, 02.04.2020 року відповідач звернувся до позивача з пропозицію №2098 внести зміни до договору про збільшення вартості електричної енергії як товару в структурі ціни за одиницю електричної енергії не більше ніж на 10% та встановити тариф на рівні 1,79448 грн/кВт*год з ПДВ. Однак, підписану додаткову угоду не отримав від позивача.
Листом №3085/1 від 17.07.2020 року  повідомлено позивача про зміну ціни за 1Ктв з 1,79448 грн. до 1,89628 грн. та направлено на підписання відповідну додаткову угоду.
Додатково, листом №3340 від 07.08.2020 року відповідачем повідомлено позивача про те, що згідно із п. 3.2.4. Правил у разі надання ТзОВ "ЧОЕК" письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін ціни договір про постачання електричної енергії вважатиметься розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача або зміненим на запропонованих електропостачальником умовах – якщо КП "Уманьводоканал" не надасть електропостачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін. 
Листами №1253/07 та №1277/07 від 28.08.2020 року КП "Уманьводоканал" висловив свою незгоду/неприйняття змін ціни та не підписання додаткової угоди про зміни ціни за 1Квт з 1,79448 грн. до 1,89628 грн. викликаної підвищенням тарифу на послуги передачі електричної енергії. Дана позиція обґрунтована тим, що відповідно до комерційної пропозиції ціна (тариф) одиниці спожитої електричної енергії у розрахунковому періоді визначається за формулою Рфакт = (Ртов + Тпер)* Афакт (грн за 1 кВт*год.), де: Тпер це вартість відшкодування тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператора системи передачі – ДП НЕК "Укренерго", затверджений регулятором на відповідний розрахунковий період (місяць) відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії". Для споживачів, що приєднані до мереж оператора системи передачі та сплачують за послуги передачі напряму в ДП НЕК "Укренерго" Тпер = 0. , а тому останній не заперечує щодо зміни тарифу в частині підвищення регульованого тарифу на послуги передачі електричної енергії на 2020 рік з 155,40 грн до 240,23 грн за 1 МВт* без ПДВ відповідно до Постанови НКРЕКП №1329  від 11.07.2020 року з 01.08.2020 року. Також, у своєму листі позивач зазначив, що з огляду на те, що вартість відшкодування тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператора системи передачі – ДП НЕК "Укренерго" в комерційній пропозиції не фіксована, тому в підписанні додаткової угоди не має потреби. 
Відповідач в свою чергу розцінив лист позивача 1277/07 від 28.08.2020 року, як відмову від прийняття запропонованих змін та як підставу для розірвання договору, про що листом 28.08.2020 року повідомив КП "Уманьводоканал".
Листами №3597, №3598 та №3599 від 31.08.2020 року ТзОВ “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” повідомило КП "Уманьводоканал" оператора системи розподілу (ПАТ "Черкасиобленерго") та постачальника "останньої надії" (ДПЗД "Укрінтеренерго") про припинення з 01.10.2020 року договірних відносин по постачанню електричної енергії споживачу по всіх об`єктах його споживання .
У зв`язку з чим, з 01.10.2020 року оператором системи розподілу ПАТ "Черкасиобленерго" внесено зміни в реєстр споживачів постачальника ТзОВ  “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” та змінено постачальника споживача КП "Уманьводоканал" на постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
У відповідь, 15.09.2020 року позивач направив відповідачу лист №1332/07, в якому заперечив проти розірвання договору, з огляду на відсутність підстав для припинення договірних відносин по постачанню електричної енергії до всіх об`єктів (електроустановок) споживання електричної енергії.
Позивач стверджує, що ним належно виконувались зобов`язання по договору, а відтак у відповідача не було підстав для одностороннього розірвання договору, а тому позивач звернувся до суду із вимогою про визнання договору про постачання електричної енергії споживачу №593 від 24.03.2020 року укладеним та діючим.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Як зазначалось вище, між сторонами, 24.03.2020 року укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №593 (далі – договір), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії (п. 1.1. договору).
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцяти денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Пунктом 11 частини статті 58 Закону "Про ринок електричної енергії" передбачено, що споживач має право отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення та у разі незгоди із запропонованими змінами розірвати договір з електропостачальником у визначеному договором порядку.
Згідно із приписами пункту 3.2.4 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (затв. постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018) у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.
У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення): 1) розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін; 2) зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомив позивача про те, що відбулось  значне коливання закупівельної вартості електричної енергії на сегментах ринку в межах ОЕС України та запропонував укласти додаткову угоду та попереджав про можливість розірвання договору за ініціативою споживача.
Проте, позивач не погодився із запропонованими умовами та не підписав додаткову угоду, також споживач не виявив наміру розірвати договір.
Листом № 3593 від 31.08.2020 ТзОВ  “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” повідомила КП «Уманьводоканал»  про припинення договірних відносин по постачанню електричної енергії з 01.09.2020.
Проте, позивач листом № 1332/07 від 15.09.2020 повідомив відповідача, що  не вбачає правових  підстав для припинення договірних відносин , згідно  договору № 593 від 24.03.2020.
Таким чином, у даному випадку сторони не досягли згоди щодо зміни або  розірвання договору
Разом з цим, відповідно до п.13.3 договору постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках, якщо:1)споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії, згідно з договором, за умови,  що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього договору, 2)споживач іншим чином порушив умови цього договору, і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.
Згідно п. 13.4 договору дія цього договору припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання, банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником, у разі зміни власника споживача, у разі змін  електропостачальника.
В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини за яких договір міг бути розірваний чи припинений,відповідно до вказаних пунктів договору.
За таких обставин,  з огляду на вищенаведені приписи законодавства та пункти договору,  у постачальника не було правових підстав для  розірвання чи припинення договору в односторонньому порядку.
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що  з 01.10.2020 року оператором системи розподілу ПАТ "Черкасиобленерго" внесено зміни в реєстр споживачів постачальника ТзОВ  “Чернівецька обласна енергопостачальна компанія” та змінено постачальника споживача КП "Уманьводоканал" на постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго". Сторонами не заперечується факт припинення оспорюваного договору та укладання нового договору постачання електричної енергії між позивачем та іншим постачальником.
У той же час позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання  договору № 593 про постачання електричної енергії споживачу від 24.03.2020 укладеним та діючим.
За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 2 статті 16 ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Способу захисту у формі визнання договору діючим (укладеним), який припинив дію цивільне законодавство не передбачає.
Суд апеляційної інстанції  враховує, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України).
У той же час застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Заявлений же у даній справі позов фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (визнання договору укладеним та діючим) і  не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача.
Вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, який порушує провадження у справі за позовом, в основі якого правова вимога – спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. 
Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав або законних інтересів шляхом подання позову з вимогою про визнання  договору укладеним та діючим не є ефективним та не сприятиме відновленню порушеного права позивача. 
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у позові, через невідповідність обраного позивачем способу захисту приписам статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України.
Суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки твердженням апелянта щодо неправомірності дій відповідача щодо підвищення ціни на постачання електроенергії , адже, суд дійшов висновку про відмову у позові, через невідповідність обраного позивачем способу захисту.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Чернівецької області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства “Уманьводоканал” Уманської міської ради відмовити.
2. Рішення  Господарського суду Чернівецької області від 02.02.2021 у справі № 926/2405/20 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя                                                             Скрипчук О.С.

Суддя                                                                                 Галушко Н.А.

Суддя                                                                                 Мирутенко О.Л.