Справа № 733/365/21 	Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В. 	
Провадження № 33/4823/263/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                     	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
захисника – адвоката Рудніка А.М.,
особи. яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року, 

                                        в с т а н о в и в: 

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановлено строк позбавлення спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.
Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. 
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 25 березня 2021 року, о 13 год. 35 хв. в с. Гужівка Ічнянського району Чернігівської області по вулиці Івченко керував трактором Т240 FPK шасі НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим  порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності вказуючи про незаконність судового рішення просить його скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на наступні порушення:
- Викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності та про наявність протоколу автор скарги дізнався лише в суді;
- Заперечує як перебування в стані алкогольного сп`яніння так і наявність ознак такого сп`яніння, а також підкреслює відсутність вимоги з боку працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому стверджує про відсутність свідків вказаної події, що є порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395;
- Переконаний у неправильності складання протоколу, оскільки у графі «свідки чи потерпілі» вказано проводився відеозапис, який не може бути належним доказом вини, оскільки не може замінити свідків, що на переконання апелянта, мали б бути залучені при фіксуванні факту відмови від підписання протоколу про адміністративне правопорушення; 
- Звертає увагу, що з відеозапису не можливо ідентифікувати осіб, які звертаються з пропозицією щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а крім того не можливо встановити пристрій яким здійснювався відеозапис, що вказує про невідповідність критерію належності доказів;
- Просить врахувати відсутність у матеріалах справи доказів щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, що є порушенням ст. 266 КУпАП.
Враховуючі вказані порушення, вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. 
Адвокат Руднік А.М. просив задовольнити апеляційну скаргу його клієнта та закрити провадження в справі вказуючи про порушення вимог Інструкції допущені працівниками поліції при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,  передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472502 від 25.03.2021 року (а.с. 3), зокрема в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував трактором Т240 FPK шасі НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття приладу «Драгер» відмовився, а також відповідним відеозаписом (а.с 9).
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.
Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суд першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Так, зі змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та доводів сторони захисту у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що особа не заперечує факт керування транспортним засобом, проте наполягає, що проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським йому не пропонувалось, а їх пропозиція була сприйнята водієм як можлива медична допомога.  
Проте, дані пояснення водія спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого встановлено, що водій дійсно не заперечує факт керування транспортним засобом, а також добровільно повідомляє, що вживав алкогольні напої вечором напередодні обставин, які зафіксовані в протоколі. При цьому без жодного примусу ОСОБА_1 , який не заперечував, що саме він є особою на відео, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому така позиція апелянта розцінюється як введення суду в оману з метою уникнення належної адміністративної відповідальності.
Що стосується відеозапису долученого до матеріалів справи, то апеляційний суд вважає його належним доказом, який не викликає у суду сумнівів, оскільки оформлений печаткою районного управління поліції та долучений до матеріалів провадження з посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений відповідною посадовою особою,  на його наявність. 
За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме зафіксовано факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.2 Розділу ІІ Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до якого були внесені зміни №318 від 13.04.2018 року, залучення свідків при фіксуванні факту відмови особи від підписання протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим, а лише робиться відповідний запис. Тому таке заперечення апелянта не ґрунтується на чинному законодавстві.
Апеляційні доводи про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення водія від керування та передачі керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі, як це зазначено в ст.266 КУпАП, на переконання апеляційного суду, не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу апеляційні твердження до уваги не приймаються.
Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.
Таким чином, апеляційні вимоги скарги щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення,  не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційному порядку перевірено, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
  Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і  застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне  правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.   
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко