Ухвала
 
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 331/3351/19
провадження № 61-9383ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes-Benz 319», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі                 98 198,76 грн, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 220,38 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 297,67 грн та пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування в розмірі 3 918,13 грн.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що 01 жовтня 2018 року між нею та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» № 009039/4100/0000063 на підставі «Правил добровільного страхування наземного транспорту» затвердженого ПрАТ «СК «Уніка», за умовами якого вона застрахувала транспортний засіб «Mersedes-Benz 319», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до зазначеного договору, ПрАТ «СК «Уніка» взяла на себе обов`язки виплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених договором страхування. В період часу з 19.00 год 06 листопада 2018 року до 13.30 год 07 листопада 2018 року з застрахованим автомобілем «Mersedes-Benz319» стався страховий випадок, а саме -невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, викрала вихлопну систему автомобіля (глушник з автозапчастинами), спричинивши ОСОБА_1 майнової  шкоди на суму 82 682,45 грн. 07 листопада 2018 року після виявлення крадіжки, вона повідомила страховика про настання страхового випадку у відповідності з умовами договору. Також, 07 листопада 2018 року нею подано заяву про крадіжку до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до доповідної записки зазначеного відділення поліції, 06 грудня 2018 року заяву направлено до Олександрівського відділу поліції Дніпровського ВП ГУНІІ в Запорізькій області за територіальністю, так як встановлено місце події, яка підпадає під територію обслуговування Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. 29 січня 2019 року страховик направив ОСОБА_1 листа, в якому відмовив у в відшкодуванні страхової виплати, тому що нею не надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування. 04 лютого 2019 року нею подано до ПрАТ «СК «Уніка» витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування по кримінальному провадженню № 12019080020000180 за фактом крадіжки вихлопної системи (глушника з автозапчастинами) з автомобіля «Mеrsedes-Benz319» в період часу з 19.00 год 06 листопада 2018 року до 13.30 год 07 листопада 2018 року.                         12 березня 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» відмовив їй у виплаті страхового відшкодування, пославшись на те, що кримінальне провадження було закрито                      07 лютого 2019 року у зв`язку з недостатньою кількістю доказів, тому що факту крадіжки в ході досудового розслідування не встановлено. Проте, 29 березня            2019 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Кисельовою І. І. як незаконна, кримінальне провадження направлено слідчому для продовження досудового розслідування. Це підтверджується ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н. Г від 09 квітня 2019 року. Враховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.
 
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя рішенням від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 22 квітня             2021 року, в задоволенні позову відмовив. 
 
03 червня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року - 2 270 грн. 
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Предметом позову у цій справі є стягнення суми страхового відшкодування в загальному розмірі 109 634,94 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 =                    227 000 грн). 
 
Отже, справа є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки зазначена сума страхового відшкодування є для неї суттєвою,.
 
Наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. 
 
Посилання в касаційній скарзі на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики зважаючи на широке поширення страхових відносин у суспільстві та для забезпечення захисту прав громадян від зловживань з боку страхових компаній, а також на те, що  судами не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судових рішень в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких оскаржувані судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.     
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
 
Зазначення у постанові Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня             2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про захист прав споживачів та стягнення суми страхового відшкодування.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           В. С. Жданова
            
                                                                                                                      Є. В. Коротенко