ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2021 року           справа №200/8009/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,  розглянув у письмовому провадженні   апеляційну скаргу    Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 р. (повний текст рішення складено 5 лютого 2021 у м. Слов`янськ) у справі  № 200/8009/20-а (головуючий І інстанції суддя Шинкарьова І.В.) за позовом    ОСОБА_1   до   Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,  Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,  третя особа -    Приватне акціонерне товариство "Шахтоуправління "Покровське"   про  визнання протиправними дії,                                                               
                                                ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у серпні 2020 звернувся з позовною заявою до Покровського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, третя особа Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» та із урахуванням збільшення позовних вимог просив:
-          визнати протиправним та скасувати постанови: від 10.07.2020 №0527/7652/7652/5 про припинення щомісячної страхової виплати, від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/7 про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати (коригуюча), від 13.07.2020  №0527/7652/7652/8 про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати, від 13.07.2020  № 0527/7652/7652/9 про повернення зайво виплаченої страхової виплати, від 13.07.2020  №0527/7652/7652/10 про повернення зайво виплаченої страхової виплати;
-          визнати протиправними дії Покровського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо включення до розрахунку середньомісячної заробітної плати від 22 травня 2020 року заробітної плати позивача за листопад 2018 року та зобов`язати Покровське відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області утриматись від включення до розрахунку середньомісячної заробітної плати від 22.05.2020 заробітної плати позивача за листопада 2018 року (т. 1 а.с. 1-8, 96-97).
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року  у справі  № 200/8009/20-а позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 10.07.2020 року № 0527/7652/7652/5 про припинення щомісячної страхової виплати.
Визнано протиправною та скасовано постанову Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13.07.2020 року № 0527/7652/7652/7 про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати (коригуюча).
Визнано протиправною та скасовано постанову Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13.07.2020 року № 0527/7652/7652/8 про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати.
Визнано протиправною та скасовано постанову Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13.07.2020 року № 0527/7652/7652/9 про повернення зайво виплаченої страхової виплати.
Визнано протиправною та скасовано постанову Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13.07.2020 року № 0527/7652/7652/10 про повернення зайво виплаченої страхової виплати.
Визнано протиправними дії Покровського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо включення до розрахунку середньомісячної заробітної плати від 22 травня 2020 року заробітної плати ОСОБА_1 за листопад 2018 року.
Зобов`язано Покровське відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області виключити із розрахункового періоду для обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 листопад 2018 року.
Зобов`язано Покровське відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 22 травня 2020 року з урахуванням висновків суду.
Вирішено питання судових витрат (т. 1 а.с. 231-237).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 2  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1 а.с. 244-247).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ст.ст. 36, 44, 42 Закону № 1105, Порядок № 11, п. 12 постанови Кабінету Міністрів України № 1266 та зазначає, що позивач у розрахунковому періоді з 02 листопада 2018 по 31 січня 2019 не мав заробітну плату з поважних причин (тимчасова непрацездатність). 04.05.2020 позивачу обласною профпатологічною МСЕК встановлено 65% втрати працездатності III групи інвалідності, у зв`язку з професійним захворюванням безстроково.  
07.07.2020 відповідач отримав довідку від ПрАТ «ШУ «Покровське» № 2099 про те, що розмір тарифної ставки гірника очисного забою 5 розряду в квітні 2020 склав 9289, 98 грн. Коригуючою постановою було призначено позивачу щомісячну страхову виплату із розрахунку тарифної ставки гірника очисного забою з 27 квітня 2020 безстроково в розмірі 6038, 49 грн. В п. 5 зазначеної постанови вказано, що постанова № 0527/7652/7652/3 від 22 травня 2020 втратила чинність.
Постановою від 10.07.2020 було припинено щомісячну страхову виплату з 1 липня 2020 в розмірі 15420, 58 грн., що була розрахована із середньомісячної заробітної плати, обчисленої не за тією професією, за якою позивач працював до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертної комісією йому встановлено стійку втрату професійної працездатності. 
За унормуванням п. 9 ст. 47 Закону № 1105 суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.
Пунктом 1.8 Порядку № 11 передбачено повернення зайво виплачених сум.
За таких обставин апелянт вважає, що в діях відповідача відсутня протиправність при обчисленні позивачу середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача  просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що    ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ПрАТ "ШУ "ПОКРОВСЬКЕ" в періоди з 20.02.2012 по 07.05.2013 та з 02.12.2013 по 18.02.2019, що підтверджується  записами в трудовій книжці НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 12-19).
ДУ “Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМИ України” 17.03.2020  складено медичний висновок № 10/265,  яким було встановлено професійне захворювання позивача хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. (першого другого ст), хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч у стадії неповної ремісії з помірним статико-динамічним порушенням, м`язево-дінамічним та больовим синдромами  (т. 1 а.с. 25).
13.04.2020 складено, а 14.04.2020 затверджено, акт за формою П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. За змістом цього акту було встановлено професійно захворювання у зв`язку із тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора — пил, вимушена робоча поза, фізичне навантаження, вимушені нахили корпусу (п.17 Акту). (т. 1 а.с. 28-30).
Рішенням Обласної профпатологічної МСЕК м. Краматорськ позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 27.04.2020 року за професійним захворюванням та 65% втрати працездатності безстроково.
З довідки про заробітну плату позивача № 2760 від 15 травня 2020 року вбачається, що з лютого 2018 року по жовтень 2018 року отримував заробітну плату, за листопад 2018 року вказано 1 календарний день у розрахунковому періоді і встановлено, що у листопаді 2018 року заробітна плата позивача вказана 0 грн. Також у довідці вказано, що період тимчасової непрацездатності складає з 02 листопада 2018 року по 31 січня 2019 року. (т. 1 а.с. 192).
Відповідачем-1 прийнято постанову від 22.05.2020 № 0527/7652/7652/3 про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати в розмірі 15420,58 грн. щомісячно безстроково з 27.04.2020. Цією постановою було встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача становила 23723,97 грн., з якої було проведено розрахунок та призначено виплати.
10.07.2020 відповідачем - 1 прийнято постанову № 0527/7652/7652/5 про припинення щомісячної страхової виплати з підстав невірного розрахунку середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати. Виплату припинено з 01 липня 2020 року (т. 1 а.с. 45).
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/7  призначено позивачу щомісячну грошову виплату в розмірі 6038,49 грн. Відкориговану виплату проводити з 27 квітня 2020 року безстроково, з підстав призначення страхових виплат із розрахунку місячної тарифної ставки гірника очисного забою 5 розряду. Постанову від 22.05.2020 № 0527/7652/7652/3 вважати такою, що втратила чинність  (т. 1 а.с. 46).
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/8 відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 1250,95 грн.  до погашення зайво виплачених сум (т. 1 а.с. 47).
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/9 було відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 1164,45 грн. до погашення зайво виплачених сум (т. 1 а.с. 48).
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/10 було відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 8217.64 грн. до погашення зайво виплачених сум.
15 липня 2020 року Покровське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області листом № 34.01.1-15/2656 повідомило позивача про перерахунок призначеної щомісячної страхової виплати та утримання зайво виплачених страхових виплат зазначивши наступне. 
За даними Державного реєстру застрахованих осіб позивач в розрахунковому періоді з 02 листопада 2018 року по 31 січня 2019 року не мав заробітку з поважних причин (тимчасова непрацездатність). Тому відповідно до п. 12 постанови КМУ № 1266 середня заробітна плата визначається з тарифної ставки, встановленої на день настання права на страхову виплату, тобто на 27 квітня 2020 року. Згідно довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 07.07.2020 № 2099 тарифна ставка гірника очисного забою 5 розряду в квітні 2020 року склала 9289,98 грн.
13 липня 2020 року коригуючою постановою № 0527/7652/7652/7 позивачу була призначена щомісячна грошова виплата в розмірі 6038,49 грн. з 27 квітня 2020 року безстроково. Постанова про призначення щомісячної страхової виплати від 22 травня 2020 року № 0527/7652/7652/3 втратила чинність. Щомісячні страхові виплати в сумі і 7476,66 грн., в тому числі за квітень 2056,08 грн., травень 2020 року 15420,58 грн., були виплачені  10.06.2020 платіжним дорученням № 1600. Переплата за квітень-травень 2020 року склала 10633,04 грн. 
Згідно п.9 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІУ (зі змінами та доповненнями) суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат. 
Згідно п.1.8 Порядку про призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 р. № 11, повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду. При кожній виплаті щомісячної страхової суми загальний розмір відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти відсотків щомісячної страхової виплати, яка належить до виплати потерпілому або особі, яка має на це право. Відсоток відрахування може бути збільшений за згодою отримувача страхових виплат. Починаючи з червня 2020 року відділенням Фонду із суми щомісячної страхової виплати буде відраховуватися сума в розмірі 20 % за кожний місяць до погашення суми зайво виплачених коштів в розмірі 10633,04 грн. За червень 2020 року позивачу було 15.07.2020 року перераховано щомісячну страхову виплату з урахуванням утримання зайво виплаченої суми в розмірі 4830,79 грн.
На адвокатський запит відповідачем-1 надано відповідь від 10 серпня 2020 року № 34.03.114/2871 та зазначено, що постановою від 10 липня 2020 року № 0527/7652/7652/5 була припинена щомісячна страхова виплата в розмірі 15420,58 грн., яка була розрахована із середньомісячної заробітної плати не за тією професією, за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрат) професійної працездатності, а саме гірник очисного забою (п.6 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»). Для призначення щомісячної страхової у разі стійкої втрати професійної працездатності виплати згідно п.13 постанови КМУ № 1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві, за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності. 
13 липня 2020 року постановою № 0527/7652/7652/7 позивачу була призначена щомісячна грошова виплата в розмірі 6038,49 грн. із розрахунку тарифної ставки гірника очисного забою на день настання права на страхові виплати, 27 квітня 2020 року. Станом на 13 липня 2020 року переплата за квітень-травень 2020 року склала 10633,04 грн. Згідно п.9 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІУ (зі змінами та доповненнями) суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат. Згідно п.1.8 Порядку про призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 р. № 11, повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду. При кожній виплаті щомісячної страхової суми загальний розмір відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти відсотків щомісячної страхової виплати, яка належить до виплати потерпілому або особі, яка має на це право. Відсоток відрахування може бути збільшений за згодою отримувача страхових виплат. Зайво виплачені кошти утримуються із щомісячної страхової виплати по 20 %, починаючи з червня 2020 року.
На адвокатський запит від 03 серпня 2020 року б/н до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» про отримання інформації про заробітну плату позивача приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» направлено довідку № 4671 від 07 серпня 2020 року про те, що позивач працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» і його заробітна плата для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період з 01 лютого 2018 року по 31 грудня 2018 року складає 231 149,24 грн.
З наданих відповідачем – 1 документів вбачається, що за витягом форми ОК-7 позивача за звітний період 2018 рік ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» сплачено страхові внески та позивач отримував фактичний заробіток /дохід.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо  задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105).
Щодо постанови відповідача від 10.07.2020 № 0527/7652/7652/5 про припинення щомісячної страхової виплати, суд зазначає наступне.
Зі спірної постанови вбачається, що її було прийнято на підставі ст. 44, 46 Закону № 1105, підстава припинення невірний розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати. Виплату припинити з 01.07.2020.
Статтею ст.44 Закону № 1105 встановлено порядок розгляду справ про страхові виплати:
1. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
2. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
3. Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
За унормуванням статті 46 Закону № 1105 страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:
1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню;
6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Аналіз наведених норм свідчить, що відповідач може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог, та припинити між іншим якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку.
Разом з тим, підставою для припинення виплат, як вже зазначалось, вказано невірний розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати. 
Наведені норми ст. 44, 46 Закону № 1105 не містять такої правової підстави ні для зупинення, ні для припинення страхових виплат. Безпосередньо постанова не містить відомостей, з яких підстав це трапилось. До якості документів, наданих позивачем, відповідачем зауважень не висловлено.  
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а постанова від 10 липня 2020 року № 0527/7652/7652/5 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята не на підставі, не в межах та не в спосіб встановлений Конституцією та законами України.
Щодо постанови відповідача від 13 липня 2020 року № 0527/7652/7652/7 про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати (коригуюча), суд зазначає наступне.
Зі спірної постанови вбачається, що позивачу було призначено щомісячну грошову виплату в розмірі 6038,49 грн. Виплату проводити з 27.04.2020 безстроково. Підстава для проведення коригування: призначення страхових виплат із розрахунку місячної тарифної ставки гірника очисного забою 5 розряду. Вважати такою, що втратила чинність постанова від 22.05.2020 № 0527/7652/7652/3. Провести відрахування щомісячних виплат за квітень в розмірі 1250.95 грн., травень 2020 в розмірі 9382,09 грн., червень 2020 року в розмірі 9382,09 грн.  Постанова прийнята з посиланням на  ст.36 та 42 Закону № 1105.
За змістом  довідки, наданої  третьою особою від 07.07.2020 № 2099, місячна тарифна ставка ГРОВ 5 розряду у квітні 2020 року склала 9289,98 грн., а саме 442,38 (73,73 т.ст. за 6 годин роботи) помножені на 21 вихід за планом. Саме на підставі цієї відомостей зазначених у довідці було зроблено відповідачем розрахунок страхової виплати позивачу  (т. 1 а.с. 206).
Ст. 36 Закону № 1105 занотовано, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".
Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 статті 36 Закону № 1105 передбачено, що в окремих випадках, за наявності підстав, Фонд може:
1) визнати страховим нещасний випадок, що стався за обставин, не визначених відповідним переліком;
2) визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним.
6. Порушення правил охорони праці застрахованим, яке спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов`язань перед потерпілим
Частиною 7 статті 36 Закону № 1105  визначено, що страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
У відповідності до норм ст. 42 Закону № 1105  сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 (далі - Порядок № 1266) встановлено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
За приписами  п.12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Пунктом 13 Порядку № 1266 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
Вимогами  п.16 Порядку № 1266 визначено, що якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці
Відповідно до вимог  п.31, п.33 Порядку № 1266 середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування
У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.
Аналізуючи вищенаведені норми, суд  дійшов висновку, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку, при цьому, середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності, а якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.
Щодо посилання  апелянта на п. 12 Порядку № 1266, як обґрунтування застосування тарифної ставки для розрахунку виплати, суд зазначає, що застосування тарифної ставки можливе лише у випадку, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи то тільки у цих випадках середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. 
Те, що позивач мав заробіток, свідчать довідки та витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК -7.
Пунктом 6 постанови від 10.07.2020 № 0527/7652/7652/7 передбачено відрахування щомісячних виплат за квітень 2020 в розмірі 1250,95 грн. травень 2020 в розмірі 9382,09 грн., червень 2020 року в розмірі 9382,09 грн.
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/8 відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 1250,95 грн.  до погашення зайво виплачених сум.
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/9 було відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 1164,45 грн. до погашення зайво виплачених сум.
Постановою від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/10 було відраховано із сум щомісячних страхових виплат позивача в розмірі 8217,64 грн. до погашення зайво виплачених сум.
Підставою для відрахування в зазначених постановах вказано: у зв`язку з призначенням щомісячної страхової виплати із місячної тарифної ставки.
Апелянт обґрунтовує правомірність своїх дій п. 9 ст. 47 Закону № 1105 за яким суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.
Разом з тим,   зазначена норма Закону № 1105 може бути застосована за умови наявності підроблених  документів або поданих свідомо неправдивих відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат в даній справі.
Як вже відзначалось, жодного з перелічених випадків судами не встановлено.
На підставі викладеного суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а постанови від 10.07.2020 № 0527/7652/7652/7, від 13.07.2020 № 0527/7652/7652/8, № 0527/7652/7652/9, № 0527/7652/7652/10 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті не на підставі, не в межах та не в спосіб встановлений Конституцією та законами України.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо включення до розрахунку середньомісячної заробітної плати у розрахунок від 22 травня 2020 року заробітної плати позивача за листопад 2018 року суд  виходить з такого.
Як вже зазначалося судом положеннями пункту 14 Порядку № 1266 передбачено, що у разі коли у розрахунковому періоді є місяць (місяці), в якому повністю відсутня заробітна плата у зв`язку з: поважною причиною, - такий місяць (місяці) виключається з розрахункового періоду.
У відповідності до п. 16 Порядку № 1266 визначено, що якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.
Проаналізувавши зміст пункту п. 16 Порядку № 1266, слід зробити висновок про те, що ці положення не стосуються розрахунку середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати в цілому, а лише визначено як розраховується коефіцієнт заробітної плати.
Враховуючи те, що згідно з розрахунком відповідача - 1 від 22.05.2020 розрахунковим періодом є 02.02.2018 -31.01.2019, а оскільки за листопад 2018 року не нараховувалась заробітна плата, суд вважає, що при розрахунку середньомісячної заробітної плати необхідно виключити з розрахункового періоду листопад 2018 року, що і було зроблено судом першої інстанції.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України,   суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача -1 виключити із розрахункового періоду для обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати  листопад 2018 року, та зобов`язати відповідача-1  здійснити перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу з 22 травня 2020 року з урахуванням висновків суду.
Суд не приймає довід апелянта, що оскільки  Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. 
Згідно з п.7 ст.4 КАС України суб`єктом владних повноважень  є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Тому в даному випадку відповідач -1 є суб`єктом владних повноважень, а відповідно може бути відповідачем у справі.
За нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідачів  з двома вимогами немайнового характеру.
Отже, стягненню на користь позивача підлягає 1681,60 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як вірно зазначено судом першої інстанції.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
І відповідачем не доведено, що він у спірних відносинах діяв правомірно.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про   задоволення позовних вимог.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За правилами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 р.    - залишити без задоволення.
Рішення     Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 р.   у справі  № 200/8009/20-а   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне  судове  рішення  складено  9 червня 2021 року.

Колегія суддів:                                                                                    Г.М. Міронова
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв
                                                                                                            Л.В. Ястребова