Справа № 449/186/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О. 
Провадження № 33/811/343/21                                Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , захисника Мудрика І.В. на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31.01.2021 близько 02.00 год, в м. Бібрка на вул. Галицькій, 115, керував автомобілем БМВ Х5, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, ОСОБА_1 31.01.2021 близько 02.00 год. в м. Бібрка на вул. Галицькій, 115, керував автомобілем БМВ Х5, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував швидкості руху, дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого спричинив ДТП.
На постанову судді ОСОБА_1 , захисник Мудрик І.В. подали апеляційні скарги, в яких просять постанову судді скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП або п.6 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що судом проігноровано клопотання про виклик свідків та відкладення розгляду справи для надання можливості скористатись правовою допомогою. В оскарженій постанові зазначено, що ОСОБА_1 визнав свою вину, що не відповідає дійсності, так як своєї вини не визнавав. Зазначають, що було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю проведення зборів трудового колективу підприємства на якому працює ОСОБА_1 , та підготовлення клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу, яке судом було проігноровано. Вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП або п.6 ст. 247 КУпАП, що залишилось поза увагою судді. 
Перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП від 31.01.2021 року серії ДПР18 № 185088 (а.с.4,13);
протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 31.01.2021 року серії ДПР18 № 185085 (а.с. 13, 14);
актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів відповідно до якого т.в.о. начальника СРПП ВП №3 Львівського РУП Кисіль І.Д. провів огляд ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння; огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу “ALCOTEST 6810”, №ARBL-0945, результат тесту – 2,45 ‰; в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 12);
роздруківкою з “ALCOTEST 6810”, №ARBL-0945, відповідно до якої стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент продуття алкотестера 31.01.2021 о 04.51 год. становив 2,45 ‰ (а.с. 5,10);
висновком №4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним черговим лікарем Перемишлянської ЦРЛ 31.01.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 11);
схемою місця ДТП від 31.01.2021, яка мала місце о 02 год. 00 хв. на вул. Галицькій, 115А, у м. Бібрка (а.с. 6, 15);
поясненнями оператора АЗС №73 ОККО ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, яка трапилася 31.01.2021 на АЗС за адресою: вул. Галицька, 115А, м. Бібрка (а.с.7).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю проведення зборів трудового колективу підприємства на якому працює ОСОБА_1 , для підготовки клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу
Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, та до уваги не бере з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.
Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.
Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.
У результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.
Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.
Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.
Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.
Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.
Тому, доводи ОСОБА_1 та його захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, задоволенню не підлягають.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 , захисника Мудрика І.В. - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду  І.О. Стельмах