Справа № 352/741/21 
Провадження № 22-ц/4808/926/21 
Головуючий у 1 інстанції Струтинський  Р. Р. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.,
суддів:                        Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря        Пацаган В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Прикарпатенерготрейд” на ухвалу Тисменицького районного суду, постановлену суддею Струтинським Р.Р. 29 квітня 2021 року в м. Івано-Франківську у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив Житловий комплекс «Родина», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», ПАТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», ОСОБА_36 про захист прав споживачів шляхом визнання договору розподілу та електропостачання недійсним, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Представник позивачів - адвокат Тихонов О.Б. звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив Житловий комплекс «Родина», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», ОСОБА_36 про захист прав споживачів шляхом визнання договору розподілу та електропостачання недійсним, зобов`язання вчинити дії.
Заяву мотивовано тим, що спірним договором розподілу та електропостачання №2901350 від 01.01.2019 року, укладеним між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», ігноруються права індивідуальних споживачів послуг електропостачання, оскільки комерційний облік спожитої електроенергії в МПЖК здійснюється кожним споживачем відповідно до показів приладу обліку, встановленого в квартирі власника в кВт/год і є підставою для його подальшого сумарного розрахунку для оплати за звітний період. Натомість відповідачі обліковують спожиту електрику за звітний період за показами приладу обліку, встановленого у точці приєднання РП-10кВ ПС 110/10 кВ «Радіозавод», тобто за межами житлового комплексу.
10.03.2021 року ТОВ «Прикарпатенерготрейд» припинило електропостачання споживачів комплексу, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби», відповідно до якої на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати в неповному обсязі. Електропостачання було відновлено за умови, що ОК ЖБК «Радислав» буде за графіком виконувати свої боргові зобов`язання. Однак кооператив до цього часу так і не поінформував фактичних споживачів про природу боргу, на яких підставах ним укладено в квітні 2019 року договір його реструктуризації, а також про боржників, зобов`язання по графіку.
У зв`язку з цим, вважають, що відповідачі надалі будуть продовжувати порушувати права позивачів шляхом відключення мешканців комплексу від електропостачання.
Просили заборонити ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, що пов`язані із припиненням повністю або частково електропостачання мешканцям малоповерхового житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу і постачання електроенергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду.
Ухвалою Тисменицького районного суду від 29 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, що пов`язані з припиненням повністю або частково електропостачання мешканцям малоповерхового житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (урочище Чобіт, с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області) з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу і постачання електроенергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ «Прикарпатенерготрейд» подало апеляційну скаргу. Вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.
Вважає, що вживаючи заходів забезпечення позову у даній справі, суд не пересвідчився та не зазначив в оскаржуваній ухвалі, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та в чому саме вона полягає; не з`ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, позовним вимогам.
Також зазначає, що позивачі не є стороною договору постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, який просять визнати недійсним. При цьому позовні вимоги не містять посилань на обставини щодо недійсності правочинів, фактів порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, і відсутні будь-які докази, які б підтверджували такі обставини.
Подаючи заяву про забезпечення позову, позивачі не навели належних обґрунтувань та не надали жодних доказів, які б підтвердили загрозу чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання договору постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд», недійсним. Також позивачами та судом не обґрунтовано, яким чином вжите забезпечення позову у вигляді заборони припинення електропостачання сприятиме виконанню можливого рішення суду у даній справі.
Зазначає, що заборонивши ТОВ «Прикарпатенерготрейд» припиняти електропостачання ОК ЖБК «Радислав» у зв`язку з заборгованістю за спожиту електроенергію, суд фактично сприяє нарощуванню такої заборгованості.
На його думку, суд взяв до уваги тільки інтереси позивачів, порушивши права відповідачів.
Просить ухвалу Тисменицького районного суду від 29 квітня 2021 року скасувати, судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу покласти на позивачів.
Представник позивачів — адвокат Тихонов О.Б. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ОК ЖБК «Радислав» не має ніякого стосунку до власності житлової нерухомості та інженерної інфраструктури МПЖУ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” і споживачів електрики. Однак невиконання ним умов договору реструктуризації призвело до санкцій з боку ТОВ «Прикарпатенерготрейд» у вигляді відключення електроенергії мешканцям житлового комплексу. Виходячи з обставин, що склалися, та неможливості досягти компромісу в досудовому порядку, позивачі були вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав як індивідуальних споживачів послуг розподілу і електропостачання. З визнанням судом спірного договору недійсним та визнання спільною сумісною власністю зовнішньої інженерної електромережі ПЛ-10кВ в особі створеного співвласниками ОК ЖК “Родина” та наступним укладенням з ним ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» договору про спільне користування технологічними мережами, позивачі зможуть реалізувати своє право шляхом укладення прямих договорів розподілу та електропостачання. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду представники ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» вимоги апеляційної скарги підтримали.
Позивачі та їх представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Інші особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце слухання справи належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів та їх представника, представників відповідачів, .дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись в суд з позовом до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», ОСОБА_36 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив Житловий комплекс «Родина», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, про захист прав споживачів шляхом визнання Договору постачання та розподілу електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача, недійсним; зобов`язання ОК ЖБК «Радислав» передати за актом в місячний термін ОК ЖБК «Родина» технічну документацію; зобов`язання ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», оператора систем розподілу електричної енергії на території господарської ліцензованої діяльності якого знаходиться МПЖК «Західний», укласти з ОК ЖБК «Родина», власником/балансоутримувачем технологічних електричних мереж ЛЕП-10Кв, ТП №673-2х630/0,4кВт, до яких приєднані багатоквартирні будинки №№1, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , 2, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , договір про спільне використання технологічних електричних мереж ЛЕП-10Кв, ТП №673-2х630/0,4кВт МПЖК «Західний»; зобов`язання ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» в порядку надання послуг розподілу електричної енергії мешканцям МПЖК «Західний» без зміни фактичної схеми електропостачання будинків №№1, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , 2, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 в межах дозволеної потужності технологічних електричних мереж МПЖК «Західний» на договірних засадах в місячний термін: розробити проектну документацію в частині виділення дозволеної потужності та влаштування обліку у кожного побутового споживача, виконати роботи згідно з погодженою документацією, зменшити величину дозволеної МПЖК «Західний» потужності на потужність, виділену на об`єкти побутових споживачів.
Судом встановлено також, що листом №8/21.1-42-21 від 30.04.2021 року у відповідь на звернення представника позивачів Управління Держенергонагляду в Івано-Франківській області повідомило, що електропостачання житлового комплексу, який знаходиться на АДРЕСА_6 , здійснюється на підставі Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖБК «Радислав», який є колективним побутовим споживачем. Договірних відносин щодо постачання електричної енергії з мешканцями малоповерхового житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на сьогодні немає. У зв`язку із заборгованістю з оплати за активну електроенергію 10.03.2021 року споживачу було припинено електропостачання за вказаною адресою (а.с. 16-18).
Згідно долученого ТОВ «Прикарпатенерготрейд» до апеляційної скарги розрахунку заборгованості в ОК ЖБК «Радислав» наявний борг за активну електроенергію, який станом на 13.05.2021 року становить 184023,79 грн. (а.с. 61).
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі оспорюють договір постачання та розподілу електроенергії, укладений між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача, та правильність нарахувань суми за спожиту електроенергію. За таких обставин, суд вважав обґрунтованою заяву про забезпечення позову шляхом заборони на вчинення дій, а саме заборони ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, що пов`язані з припиненням повністю або частково електропостачання мешканцям малоповерхового житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу і постачання електроенергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
За змістом п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення ним дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.
При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачі звернулись до суду з даним позовом про захист прав споживачів, зокрема, шляхом визнання недійсним Договору постачання та розподілу електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача; зобов`язання вчинити певні дії щодо укладення з ОК ЖБК «Родина» як власником/балансоутримувачем технологічних електричних мереж, до яких приєднані багатоквартирні будинки позивачів, договору про спільне використання таких мереж, зменшити величину дозволеної МПЖК «Західний» потужності на потужність, виділену на об`єкти побутових споживачів.
Таким чином предметом даного спору є захист прав позивачів як споживачів послуг електропостачання.
У заяві про забезпечення позову позивачі просили вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, що пов`язані з припиненням повністю або частково електропостачання мешканцям малоповерхового житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу і постачання електроенергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду.
Отже вимоги заяви про забезпечення позову є такими, які запобігають порушенню прав позивачів, а тому є співмірними з позовними вимогами.
При цьому, обраний спосіб забезпечення позову — заборона вчиняти певні дії є законним, оскільки передбачений п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.
Що стосується доводів апелянта про втручання у його господарську діяльність, то колегія суддів відхиляє такі з огляду на те, що заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами і їх вжиття буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, не зумовить фактичного вирішення спору по суті та не порушить будь-яких прав третіх осіб.
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.
Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.
Враховуючи викладене та беручи до уваги характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Таким чином з урахуванням положень статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Разом з тим питання судових витрат на цій стадії не вирішується, оскільки судом розглядається лише процесуальне питання, а не спір по суті.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Прикарпатенерготрейд” залишити без задоволення.
Ухвалу Тисменицького районного суду від 29 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        Г.П. Мелінишин
                                                                       О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 18 червня 2021 року.