Справа № 161/18421/20  Провадження №33/802/177/21 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
Категорія:ч.1 ст.44-3 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року                                                                 місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Грибан Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Грибан Жанни Володимирівни на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює водієм у ТзОВ «Транс лайн сіті», зареєстрований та фактично проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КпАП України, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.10.2020 року о 08:56 годині, в місті Луцьку по вулиці Ковельська, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі БОГДАН А 092.02, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, а ніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме: у кількості 35 пасажирів (22 місця для сидіння), чим порушив вимоги п.1 абз.1 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 та пп.7 п.3 абз.1 Постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КпАП України.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – Грибан Ж.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову суду скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою. Вказує що в діях ОСОБА_1 не було умислу на порушення законодавства, пасажирам неодноразово наголошував на ту обставину, що кількість пасажирів в транспортному засобі не може перевищувати кількість місця для сидіння. Однак пасажири ігнорували його попередження, і він, в силу зобов`язання продовжити рух з метою дотримання графіку, був змушений продовжити рух. На відеозаписі із нагрудних камер патрульного поліцейського вбачається, що пасажири стверджували, що водій не винен, це їх бажання було їхати. Просить врахувати як пом`якшуючу обставину те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнає, має на утриманні дочку, що навчається та дружину, яка не працює та фактично також перебуває на його утриманні. Вказує на те, що накладення штрафу поставить сім`ю ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище. Вказує на те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 20.01.2021 року, а тому на їх думку, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. 
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили апеляційну скаргу задоволити та постанову місцевого суду скасувати, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.
Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Виходячи з наведеного, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.
Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ст.44-3 КпАП України не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.
Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.
Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.
Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.
Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, порушив умови карантину вперше, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований водієм маршрутного транспортного засобу з невеликим заробітком, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Крім того, як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 має на утриманні дочку, що навчається та дружину, яка не працює та фактично також перебуває на його утриманні, а тому накладення на ОСОБА_1 штрафу відобразиться на матеріальному достатку сім`ї правопорушника.
Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, є явно несправедливим.
За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене 44-3 КпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.
На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети – виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Грибан Жанні Володимирівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Грибан Жанни Володимирівни задоволити. 
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.
На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України (ч.1 ст.44-3 КпАП України в редакції від 06.07.2020 року), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити  ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 Гапончук В.В.