П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12886/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

23 листопада 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
визнати протиправними дій ГУ ПФУв Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90 відсотків на 70 відсотків сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року;
зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ  та  постанови Кабміну України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабміну України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум;
зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у справі за цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в порушення ст.ст.13,51 та 63 Закону України № 2262-ХІІ при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанов Кабміну України №103, №704, йому протиправно встановлено пенсію в розмірі 70 % від розміру перерахованого грошового забезпечення, тоді як попередньо встановлена пенсія складала 90 % від розміру грошового забезпечення та саме в такому розмірі отримувалась до проведення перерахунку. 
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивачу перерахунок пенсії на виконання Постанови №103 проведено з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 року набрав чинності Закон України № 1166-VII, яким було внесено зміни до ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ.  Пенсія позивачу з 11.01.1986 призначена у розмірі 75% окладу, а не 90%, які встановлено органом ПФУ з 01.04.2007 під час перерахунку пенсії позивача пов`язаного з уточненням анкетних даних останнього. Відповідач додатково вказав, що функції з призначення та перерахунку  пенсій військовослужбовців він почав виконувати після внесення відповідних змін до законодавства України на підставі, зокрема, постанови Кабміну України від 02.11.2006 №1522 «Про передачу органам ПФУ функцій з призначення  виплати пенсій деяким категоріям громадян».  Право на перерахунок пенсії у позивачавиникло01.01.2018 та основний розмір його грошового забезпечення 70%встановлено відповідно до вимог діючого на цей час законодавства України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1  пенсії з 75 відсотків на 70 відсотків сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ  та  постанови Кабміну України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабміну України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 75 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позову  відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити другий та третій абзаци рішення суду першої інстанції виклавши їх у новій редакції:
-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській областіщодо зменшення відстоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90% на 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2018;
          -          зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ  та  постанови Кабміну України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабміну України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.
Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущено неправильне тлумачення правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №240/5401/18 від 16.10.2019 щодо застосування при перерахунку пенсії норми, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки за обставинами даної справи пенсію позивачу призначено на підставі норми, що не є діючою. Відповідачем пенсія позивачу з 01.01.2003 по березень 2018 обраховувалася та виплачувалася в загальному розмірі 90% від грошового забезпечення, що є законним, а тому зменшення судом першої інстанції такого показника до 75% є помилковим. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пенсію позивачу призначено  з 11.01.1986 з врахуванням 36 років вислуги в розмірі 75% від грошового забезпечення на підставі приписів Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» (а.с. 31).
В подальшому, під час перерахунку пенсії позивача, основний розмір пенсії останнього склав 90 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується, зокрема, перерахунком від 01.04.2007 (а.с. 32).
Під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 у відповідності до  постанови Кабміну України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідач застосував величину 70% грошового забезпечення.
12.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 90% сум грошового забезпечення (а.с. 8).
29.10.2020 ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь № 10206-10113/П-02/8-1500/20 на заяву позивача щодо перерахунку пенсії, з огляду на яку пенсію за вислугу років йому перераховано з 01.01.2018 з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення. Інших рішень Уряду про умови та розміри проведення перерахунку пенсій не приймалося. До законодавчого врегулювання вказаного питання відсутні підстави для перерахунку пенсій (а.с. 9).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, що відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 16.10.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18. Внесені після призначення пенсії  позивачу зміни до ч. 2  ст. 13  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Розмір пенсії позивача має бути перерахований з урахуванням 75 % відповідних сум грошового забезпечення, оскілки саме в такому розмірі пенсія позивачу була призначена у 1986 році, а право на отримання пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, позивач набув за результатами відповідних перерахунків.
Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційної скарги є незгода позивача з висновками суду про встановлення відсоткового співвідношення перерахунку пенсії до розміру грошового забезпечення 75%, тоді як вірним апелянт вважає 90%.
Згідно з п. а ч. 1, ч. 2  ст. 13 Закону  України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній станом на час проведення перерахунку пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому  законом  порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Як зазначалось вище, позивач наголошує, що має право на перерахунок пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення (як він отримував станом на день проведення перерахунку).
Судова колегія враховує сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18 правовий висновок, відповідно до якого при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до  статті 63 Закону  2262-ХІІ на підставі постанови Кабміну України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Слід звернути увагу, що справа №240/5401/18 не є зразковою для спірних правовідносин, оскільки пенсію позивачу призначено на підставі приписів Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проте дана обставина не виключає можливість застосування сформованих у ній правових висновків з урахуванням особливостей спірних правовідносин, про які буде зазначено далі.
Особливість даної справи полягає в тому, що у спірних правовідносинах пенсія позивачу  вперше  була призначена за вислугою років  у розмірі 75% грошового забезпечення на підставі закону СРСР,  а в подальшому, внаслідок законодавчих змін законодавства України, механізм обчислення пенсії позивача  збільшився до 90% грошового забезпечення.
Суд першої інстанції, застосовуючи вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір пенсії позивача має бути перерахований з урахуванням 75 % відповідних сум грошового забезпечення, оскільки саме в такому розмірі пенсія позивачу була призначена у 1986 році, а право на отримання пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, позивач набув за результатами відповідних перерахунків.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.
У  рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018  Суд зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 92 Конституції України  виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод.  Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення.
Згідно зі  статтею 22 Конституції України  права і свободи людини, закріплені  Конституцією України, не є вичерпними (частина перша); конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга); при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя).
У том ж рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 3  ст. 22 Конституції України  необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Застосовуючи зазначені висновки Конституційного Суду України до цієї справи, колегія суддів констатує, що внаслідок законодавчих змін після призначення позивачу пенсії вперше (у розмірі 75% від грошового забезпечення) механізм обчислення його пенсії зріс до 90% від грошового забезпечення (такі зміни знайшли своє відображення у відповідних перерахунках пенсії і на момент виникнення спірних правовідносин позивач отримував пенсію, розраховану з 90% його грошового забезпечення). Зазначені обставини, безумовно, сприяли розширенню прав позивача і відповідали конституційним принципам, зазначеним вище.
Слід звернути увагу, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі № 240/5401/18, який зазначено вище, у подібних правовідносинах містить дві обставини:
а) при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення;
б) відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Колегія суддів вважає вірним застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження.
Крім того, з урахуванням конституційних принципів щодо не допущення звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини та принципу незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів  ст. 58 Конституції України, можна сформувати висновок, що у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до  Закону  2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку (в межах спірних правовідносин - 90%).
Дана позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладені у постанові від 28 січня 2021 року по справі №420/40/20, яку розглянуто при вирішенні аналогічних правовідносин.
З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у цьому випадку, буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ  та  постанови Кабміну України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабміну України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб",  виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%  сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.
Крім того, визнаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 75 відсотків на 70 відсотків сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, суд першої інстанції помилково зазначив, що відповідне зменшення відбулося з 75 відсотків, оскільки обставини справи підтверджують, що пенсія позивача становила 90 відсотків відповідного грошового забезпечення.
Підсумовуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне у відповідності  до п.4, ч.1 ст.317 КАС України змінити резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року шляхом викладення абзацу другого, третього в редакції, що відповідатиме правовим висновкам сформованим у даній постанові.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено та за відсутності обставин, визначених ч.2 ст.308 КАС України, судова колегія не надає правової оцінки висновкам суду та відповідно до ст.316 КАС України залишає рішення суду першої інстанції без змін.
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 27 листопада 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року – змінити, виклавши абзац другий, третій зазначеного судового рішення у такій редакції:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90 відсотків на 70 відсотків сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ  та  постанови Кабміну України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених  постановою Кабміну України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко