Ухвала
 
27 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 409/656/19
провадження № 61-3020ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та стягнення витрат на поховання, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт того, що вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з грудня 2016 року до дня смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобіль марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ;
стягнути зі спадкоємця ОСОБА_4 - його сина ОСОБА_2 компенсацію витрат на поховання та виконання обрядових дій у розмірі 17 610 грн.
 
Сватівський районний суд Луганської області рішенням від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 25 січня              2021 року, позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 витрати на поховання у розмірі 4 250 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
 
23 лютого 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявникам слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подала засобами поштового зв`язку уточнену касаційну скаргу, в якій заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є законним представником неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виступає за захистом його спадкових прав.
 
Відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 діє в інтересах неповнолітнього                   ОСОБА_2 , тому на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» клопотання необхідно задовольнити та звільнити               ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
 
Проте, в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та не додано копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про звільнення від слати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.
 
Звільнити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Сватівського районного суду Луганської області                              від 12 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду                            від 25 січня 2021 року. 
 
Продовжити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев