КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                               
справа № 362/3890/19                                          Головуючий у 1 інстанції: Марчук О.Л.

провадження №22-ц/824/9229/2021                                   Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
23 червня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В., 
при секретарі: Панчошній К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Пясецька Любов Миколаївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що в період часу від 17 листопада 2000 року до 23 березня 2002 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка, разом з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.
У зв`язку з чим, вважала, що набутий ними за час спільного проживання будинок 
АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності, а тому просила встановити факт її проживання разом із ОСОБА_3  однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний період часу та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинку.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання  ОСОБА_2 і  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу від 17 листопада 2000 року до 23 березня 2002 року . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з необхідності встановлення факту проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу від 17 листопада 2000 року до 23 березня 2002 року та того, що позовні вимоги про визнання права власності на частину спірного домоволодіння після померлого ОСОБА_3 , є безпідставними і такими, що заявлені передчасно, а тому у задоволенні цих позовних вимог судом було відмовлено. 
Проте, рішення суду першої інстанції в частині  задоволення позовних вимог зазначеним вище вимогам закону не відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за  результатами розгляду  апеляційної скарги  має право: скасувати судове рішення повністю  або частково  і ухвалити  у відповідній частині нове  рішення або змінити рішення. 
На час виникнення спірних правовідносин діяв КпШС України, нормами якого не передбачалося можливості набуття у спільну власність майна жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, а виникнення такого права стало можливим лише від 01 січня 2004 року, коли набрав чинності СК України.
Правовий висновок щодо такого застосування норм права викладений у постанові Верховного Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня року при розгляді справи №163/754/17 і він мав бути врахова6ним відповідно  до ч.4 ст.263 ЦПК України судом першої інстанції при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин,.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2020 року в справі №641/7033/18, від 24 січня 2020 року в справі №546/912/16-ц і від 19 березня 2020 року в справі №303/2865/17.
За таких обставин вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 листопада 2000 року до 23 березня 2002 року не ґрунтуються на вимогах закону і не мають правового значення для визначення статусу спірного домоволодіння, як спільної сумісної власності.
Так як чинним на той період законодавством не було передбачено можливості встановлення такого факту, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у визначений період.
Рішення суду ухвалене на підставі неповно і не всебічно з`ясованих обставин та внаслідок неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи через неправильне дослідження та оцінку доказів поданих позивачкою доказів.
Крім того, позивачкою не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами спільне проживання сторін однією сім`єю з ОСОБА_3 до моменту реєстрації шлюбу 24.03.2002 року.  
Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу від 17 листопада 2000 року до 23 березня 2002 року скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
Також, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп. 
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 (паспорт  серія НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 152 грн 60 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 29 червня 2021 року.

Головуючий:  

Судді: