УХВАЛА

11 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/13101/19
адміністративне провадження № К/9901/13290/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №520/13101/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
15.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №520/13101/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 13.04.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Касаційна скарга податковим органом подана втретє, раніше подані касаційні скарги повернуті ухвалами Верховного Суду від 26.11.2020 та від 14.01.2021 через невикладення у них передбачених КАС України підстав касаційного оскарження. 
Скаржником вказано, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, наведено фактичні обставини справи, зазначено про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.03.2020 у справі №826/9368/15, зазначено про невірне застосування судами пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Верховний Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами;                       2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду;                          4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
Наведена скаржником постанова Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин справ, установлених судами, скаржником не доведено подібність правовідносин у справах (у постанові від 05.03.2020 у справі №826/9368/15 не йдеться про застосування пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України), а доводи касаційної скарги щодо неврахування судами зазначеної практики Верховного Суду зводяться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведеної скаржником підстави касаційного оскарження судового рішення - пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Крім того, суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях врахували позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 02.04.2019 у справі №826/14331/13-а, від 10.04.2020 у справі № 823/1389/16, від 24.04.2018 у справі №808/1077/17, від 21.02.2018 у справі № 804/7470/16, від 18.12.2019 у справі №825/3891/14 та від 22.11.2019 у справі № 817/2887/14, від 30.06.2020 у справі №440/426/19, від 31.07.2018 у справі № 817/1339/17, ід 18.05.2018 у справі  П/811/1508/16, від 12.06.2018 у справі № 802/1155/17-а, від 12.06.2018 у справі №826/11879/13-а, від 23.05.2018 у справі № 2а-102/09/0770, від 24.09.2019 у справі №826/9039/16, від 18.11.2019 у справі № 808/3356/17, від 17.09.2019 у справі №500/2733/18, від 12.04.2018 у справі № 815/225/17.
Податковим органом не обґрунтовано неправильність застосування судами попередніх інстанцій таких правових позицій.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Також скаржником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №520/13101/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва