Ухвала                             
 
26 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 603/908/18
 
провадження № 61-304св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемківська Мрія», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати»,
відповідачі: Фермерське господарство «Новий Рівень 2006», ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області                   від 31 жовтня 2019 року у складі судді Гудкової Ю. Г. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Парандюк Т. С., Дикун С. І., Сташківа Б. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемківська Мрія» (далі - ТОВ «Лемківська Мрія») звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» (далі - ФГ «Новий Рівень 2006»), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що 07 листопада 2007 року між                          ТОВ «Лемківська Мрія» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,3746 га, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яргорівської сільської ради, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, строком на 10 років, зареєстрований - 10 грудня 2007 року. 
 
Зазначало, що мало намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, що передбачено умовами договору та Законом України «Про оренду землі», у зв`язку із чим            05 жовтня 2017 року направило орендодавцю лист-повідомлення                          від 03 жовтня 2017 року № 03-10-2017/31 про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, долучивши до листа проект додаткової угоди. Однак, орендодавець ОСОБА_1 не направила відповіді на зазначений лист-повідомлення та жодним іншим чином не повідомила про прийняте нею рішення щодо поновлення договору оренди чи відмову в його поновленні із зазначенням причин такої відмови та не надіслала на адресу товариства власний проект додаткової угоди на інших умовах, ніж запропоновані орендарем. 
 
Посилалося на те, що після закінчення строку дії договору оренди продовжило використовувати земельну ділянку у своїй господарській діяльності та виплатило орендодавцю орендну плату за 2017-2018 роки. Пізніше стало відомо, що 31 січня 2018 року ОСОБА_1 уклала                                   з ФГ «Новий Рівень 2006» новий договір оренди тієї самої земельної ділянки та 06 лютого 2018 року за ФГ «Новий Рівень 2006» зареєстровано право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
 
Вважало, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди з ФГ «Новий Рівень 2006» призвело до порушення його переважного права на поновлення договору оренди землі, а також наявні всі правові підстави для визнання останнього недійсним та поновлення на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки із ТзОВ «Лемківська Мрія».
 
Уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Лемківська Мрія» просило суд: 
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, укладений 31 січня 2018 року між ОСОБА_1 та  ФГ «Новий Рівень 2006»;
- поновити договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Яргорівської сільської ради, площею 1,3746 га, кадастровий номер 6124289800:01:001:0121, який 07 листопада 2007 року уклали між собою ТзОВ «Лемківська Мрія» та ОСОБА_1 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6124289800:01:001:0121 від 07 листопада 2007 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області               від 31 жовтня 2019 року позов ТОВ «Лемківська Мрія» задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 31 січня 2018 року, розташованої на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер                  № 6124289800:01:001:0121, укладений між ОСОБА_1 та                                        ФГ «Новий Рівень 2006».
Поновлено договір оренди земельної ділянки від 07 листопада 2007 року, розташованої на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, площею 1,3746 га, кадастровий номер               № 6124289800:01:001:0121, укладений між ТОВ «Лемківська Мрія» та           ОСОБА_1 шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер                                      № 6124289800:01:001:0121 від 07.11.2007 року в редакції, зазначеній                   у позовній заяві.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відбулось порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди, яке підлягає захисту, оскільки ТОВ «Лемківська Мрія» належно виконало умови договору, сплачувало орендну плату, дотримувалося строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк шляхом направлення листа-повідомлення ОСОБА_1 .
 
Районний суд відхилив доводи представників відповідачів про неотримання ОСОБА_1 листа-повідомлення позивача про намір продовжити договір оренди та проекту додаткової угоди з огляду на наявність у матеріалах справи сформованого реєстру на відправку цінної кореспонденції                           від 04 жовтня 2017 року, списку № 1075 згрупованих поштових відправлень листів цінних, поданих в ТД ПАТ «Укрпошта» ВПЗ Тернопіль,18, відправник ТОВ «Мрія Трейдинг», за даними якого ОСОБА_1 , за адресою: с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області, адресоване цінне поштове відправлення за трек-номером 4601802501674, а також відповідного розрахункового документу. 
Крім того, доказами отримання ОСОБА_1 рекомендованого листа                     12 жовтня 2017 року свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1, а. с. 26).
При цьому суд першої інстанції відхилив доводи відповідачів про те,                     що відправником поштового відправлення є ТОВ «Мрія Трейдинг»,                  а не ТОВ «Лемківська Мрія», оскільки ТОВ «Мрія Трейдинг» діяло                       згідно з укладеним з ТОВ «Лемківська Мрія» договору, при цьому у списку згрупованих поштових відправлень трек-номер повідомлення збігається з трек-номером, що зазначений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
 
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області                       від 16 березня 2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Мрія Фармінг Карпати» про залучення правонаступника ТОВ «Лемківська Мрія» задоволено.
Замінено учасника у цивільній справі за позовом ТОВ «Лемківська Мрія» до ФГ «Новий Рівень 2006», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки - ТОВ «Лемківська Мрія» правонаступником - ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (том 4, а. с. 42-43).
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада                   2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ФГ «Новий Рівень 2006» залишено без задоволення.
Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області                     від 31 жовтня 2019 року залишено без змін.
Поновлено дію рішення Монастириського районного суду від 31 жовтня 2019 року.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відсутні підстави для його зміни чи скасування, оскільки доводи апеляційної скарги носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
 
Апеляційний суд зазначив, що про продовження строку дії договору оренди від 07 листопада 2007 року свідчить той факт, що отримавши рекомендоване повідомлення із додатком додаткової угоди, ОСОБА_1 не надіслала товариству відповідь, яка б містила заперечення щодо поновлення строку дії договору як до закінчення дії договору, так і протягом місяця після закінчення його дії, а також і те, що вона отримала орендну плату за 2017-2018 роки від позивача в натуральній формі (що сама підтвердила в апеляційній інстанції) та підтверджується підписом                    у відомостях про виплату орендної плати ОСОБА_1 натуральною величиною - зерном (том 1, а. с.78).
 
Апеляційний суд погодився із висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про проведення почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_1 на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення №4601802501674, оскільки така обставина не входить до предмету доказування у справі. При цьому відповідно до положень пунків 99, 105,106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою КМУ № 270 від 05 березня 2009 року визначено можливість вручення рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень членам сім`ї адресата.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі ФГ «Новий Рівень 2006», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

 

Аргументи учасників справи
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга ФГ «Новий Рівень 2006» мотивована тим, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем дотримано процедуру та строки, передбачені пунктом 8 договору оренди землі, статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо реалізації його переважного права на поновлення договору оренди є безпідставними та недоведеними.
 
Зазначає, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 жовтня 2017 року, опис вкладення у цінний лист                 від 05 жовтня 2017 року, реєстр на відправку цінної кореспонденції                      від 04 жовтня 2017 року, список № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, не є належними доказами у справі, не свідчать про наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі.
 
Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні почеркознавчої експертизи, оскільки встановлення факту отримання                ОСОБА_1 поштової кореспонденції від позивача є обставиною, що входить до предмету доказування у справі.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ФГ «Новий Рівень 2006» вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                      у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого                              2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-536цс15),                           від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження                          № 14-545цс19) та постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року                           у справі № 908/1164/17, від 05 грудня 2018 року у справі                                         № 395/167/17, від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди необґрунтовано відхилили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04 жовтня                      2017 року, опис вкладення у цінний лист від 05 жовтня 2017 року, реєстр на відправку цінної кореспонденції від 04 жовтня 2017 року, список № 1075 згрупованих поштових відправлень цінних листів, не є належними доказами у справі, не свідчать про наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі.
 
Зазначає, що на момент розгляду справи в суді та на момент набрання законної сили рішенням суду строк дії договору оренди за договором оренди земельної ділянки від 07 листопада 2007 року закінчився, тому позивач не має права оренди спірної земельної ділянки, відтак, підстав для  задоволення позовних вимог немає.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/16-ц (провадження № 14-536цс19), від 01 квітня 2020 року                                                    у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19), від 29 вересня           2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) та постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі                                 № 908/1164/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 395/167/17,                                 від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилили клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2021 року ТОВ «Марія Фармінг Карпати» подало відзив на касаційні скарги ФГ «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 , у якому зазначило, що доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, що на підставі положень частини першої статті 400 ЦПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
 
Вважає, що узгодження домовленості між сторонами щодо орендної плати та інших істотних умов договору можливе при дотриманні всіма учасниками правовідносин визначеної законодавцем послідовності дій, дотримання принципів розумності, справедливості та добросовісності, зокрема,                       в частині реалізації своїх прав та обов`язків, що не було дотримано зі сторони орендодавця, як сторони договору оренди землі, який підлягає поновленню. Відтак, проявивши «мовчазну згоду», ОСОБА_1 прийнято запропоновані позивачем умови щодо орендної плати та інших істотних умов договору оренди від 07 листопада 2007 року, заперечення щодо їх змісту чи пропозиції щодо їх зміни на адресу позивача не направлялися, що свідчить про їх визнання та прийняття орендодавцем.
 
Зазначає, що подані відповідачами касаційні скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У січні 2021 року касаційна скарга ФГ «Новий Рівень 2006» надійшла до Верховного Суду.
 
У січні 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФГ «Новий Рівень 2006» у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у вказаній справі.
 
У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
 
Предметом позову в справі, що переглядається, є поновлення правовідносин за договором оренди земельної ділянки на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», тобто в зв`язку з продовженням фактичного користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору за відсутності заперечень орендодавця.
 
Водночас ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 903/1030/19 (провадження                        № 12-4гс21) за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання договору оренди землі поновленим на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
 
Направляючи справу № 903/1030/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі»                       (в редакції, яка була чинною до 15 липня 2020 року), викладеного                            у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року                  в справах № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20) і №159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), зазначивши, що: «використання законодавцем у частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» такого формулювання як «вважається поновленим» свідчить про застосування ним правової презумпції, за якою на підставі встановлення певного факту чи фактичного складу (орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди за відсутності протягом одного місяця після закінчення його строку листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні такого договору) виключається необхідність доведення та вважається таким, що існує інший факт (поновлення договору оренди землі)…»; «…можливість передбаченої законодавством пролонгації договірних правовідносин, тобто автоматичного продовження договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, що були погоджені сторонами при його укладенні, не вимагає прийняття орендодавцем відповідного рішення, оскільки земельні правовідносини між сторонами вже було врегульовано під час передачі земельної ділянки та укладення договору оренди, а подальше правове регулювання передбачено законом у вигляді поновлення дії вказаного договору…»; «…з огляду на викладене можна дійти висновку, що переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі») потрібно відрізняти від поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 33 вказаного Закону)».
Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 09 лютого 2021 року справу                № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) прийнято до провадження та призначено до розгляду.
 
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21).
 
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що                         у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також               з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Зупинити касаційне провадження в справі № 603/908/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемківська Мрія» до Фермерського господарства «Новий Рівень 2006», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки,              за касаційними скаргами Фермерського господарства «Новий Рівень 2006» та ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року                          до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі,                          за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Волинської області від 11 лютого 2020 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 червня 2020 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк