ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року                                                                                       Справа №  904/25/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний  апеляційний господарський суд у складі 
судді - доповідача: Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В. 

секретар судового засідання Грачов А.С. 

за участю представників сторін:
від прокуратури: Буршаєвський К.Л., посвідчення №058572  від 14.12.2020,  прокурор відділу;
від позивача: Скосаренко І.Д., довіреність №7/10-3363  від 24.12.2020,  представник;
від відповідача-1: Кисіль А.М., довіреність №1.9.211  від 22.03.2021,  адвокат;
від відповідача-2: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/25/19 (суддя Васильєв О.Ю., повне рішення складено 18.12.2020) 
за позовом: Першого заступника прокурора Дніпропетровської області,                     м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до відповідача-1: Комунального підприємства “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Востокгаз”,                    м. Київ                                  
про: визнання недійсним договору та повернення об`єкту благоустрою   

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
У січні 2019 року Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (надалі позивач) з позовом до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради (надалі відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокгаз" (надалі відповідач-2) та просив:
- визнати недійсним договір про використання об`єктів благоустрою міста не за цільовим призначенням №4416ТС від 22.11.2018, укладений між   Комунальним підприємством "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокгаз";
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Востокгаз" повернути об`єкт благоустрою у вигляді зони міського та зовнішнього транспорту, з видом покриття "зони зелених насаджень природного або штучного походження" площею 105 м. кв., що розташовується на вул. Набережна Заводська, 52 у м. Дніпро, Комунальному підприємству "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради за актом приймання-передачі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 незаконно передано об`єкт благоустрою під розміщення об`єкту підвищеної небезпеки - газозаправочної станції. Внаслідок чого використання земельної ділянки комунальної власності на теперішній час здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокгаз" всупереч вимог чинного законодавства, а самовільно розміщений об`єкт підвищеної небезпеки створює загрозу життю, здоров`ю та майну жителів територіальної громади, а також навколишньому природному середовищу.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 позовну заяву Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокгаз" про визнання недійсним договору та повернення об`єкту благоустрою - залишено без розгляду на підставі ч. 1   ст. 226 Господарського процесуального кодексу України   - позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019   у справі №904/25/19 скасовано. Справу №904/25/19 передано Господарському суду Дніпропетровської області для продовження розгляду по суті.

17.11.2020 до суду першої інстанції від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява про зміну предмету спору, в якій прокурор з посиланням на укладання відповідачами під час розгляду цієї справи нового договору, просив визнати недійсним договір про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням №6278 ТС від 20.10.2020 та зобов`язати відповідача-2 повернути об`єкт благоустрою у вигляді зони міського та зовнішнього транспорту з видом покриття “зони зелених насаджень природного або штучного походження” площею 110 м. кв., що розташований на вул. Набережна Заводська, 52 у м. Дніпро, Комунальному підприємству “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради за актом приймання - передачі. 

Подана заява обґрунтована тим, що новий договір про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням також укладено з порушенням зазначених у позові нормативно – правових актів, а саме: ст. ст. 1, 8, 12 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 1.5 Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг. Тому, підстави позову залишилися незмінними.

Дніпровська міськрада підтримала позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

Комунальне підприємство “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечувало. Зазначило, що мало повноваження щодо надання ТОВ «Востокгаз» у використання спірного об`єкту благоустрою міста не за функціональним призначенням відповідно до п. 1.5 Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженим рішенням Дніпровської міської ради від 19.09.2018 №96/35. Об`єкт благоустрою був наданий для встановлення не властивих об`єкту благоустрою елементів, які призначені і використовуються для викладення, демонстрації товарів, обслуговування покупців тощо. Тому, оскаржуваний договір є законним, а посилання прокурора на те, що земельна ділянка комунальної власності була надана для будівництва та експлуатації газозаправної станції, не відповідають дійсним обставинам справи. БП АЗС не є об`єктом будівництва та є тимчасовою спорудою, яка може бути переміщена без її пошкодження. Прокурором також не надано відповідних проектів землеустрою із зазначенням конкретних меж водоохоронної зони та прибережних захисних смуг та доказів, що вказаний об`єкт благоустрою знаходиться у межах водоохоронної зони м. Дніпро.

ТОВ «Востокгаз» проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що прокурором у позовній заяві не вказано обставин, пов`язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів. Комунальне підприємство “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради було створено в тому числі для надання об`єктів благоустрою та/або елементів благоустрою м. Дніпро в тимчасове використання суб`єктам господарювання та/або іншим особам, які ведуть або мають намір вести господарську або іншу діяльність тощо. Заборони на укладення договору благоустрою з метою облаштування АГЗП з боку чинного законодавства, що регулює взаємовідносини в сфері укладання договорів благоустрою території та використання об`єктів не за цільовим призначенням, немає. Жодних дій, направлених на самовільне зайняття земельної ділянки, ТОВ “Востокгаз” не здійснювало. Відповідач-1, здавши в оренду спірний об`єкт, фактично підтвердив законність його експлуатації у вказаній зоні річки Дніпро. 

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/25/19 (суддя Васильєв О.Ю.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. 

Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для визнання спірного договору недійсним, оскільки ст. 36 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної або комунальної власності, на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем об`єкта благоустрою, використовувати цей об`єкт благоустрою не за його функціональним призначенням відповідно до умов укладеного договору. Також судом зазначено, що використання об`єкту благоустрою всупереч вимог законодавства не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги та відзивів на неї. 

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся перший заступник прокурора Дніпропетровської області, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          надання для використання об`єкту благоустрою міста не за цільовим призначенням відбулося за результатами розгляду заяви від 16.11.2017 для розміщення тимчасової споруди з продажу скрапленого газу;
-          Порядками передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за цільовим та не за функціональним призначенням при реалізації потреб для об`єктів сфери споживчого ринку та сфери послуг, Правилами благоустрою території м. Дніпра та Статутом Комунального підприємства не передбачено укладання договорів у випадку проведення таких робіт як облаштування автозаправних станцій (реалізації скрапленого газу);
-          під час розгляду справи укладення договорів саме для зазначених цілей не оспорювалось жодною стороною;
-          КП «Благоустрій міста» ДМР не має повноважень на укладення договорів саме у відносинах із суб`єктами сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг щодо реалізації скрапленого газу (потреб облаштування автозаправних станцій);
-          будівництво та експлуатація газозаправочної станції здійснені за відсутності дозвільних документів щодо земельної ділянки;
-          об`єкт благоустрою розташований на узбережжі р. Дніпро у її водоохоронній та прибережній захисній смузі, на території земельної ділянки проводяться роботи по будівництву автомобільного газозаправного пункту, що є порушенням ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України.

15.02.2021 від відповідача-2 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зазначив, що у КП «Благоустрій міста» були наявні повноваження щодо надання ТОВ «Востокгаз» у користування спірного об`єкту по договору №6287ТС від 20.10.2020. Будь-які порушення щодо використання об`єкту благоустрою протягом дії договорів, зокрема, здійснення капітального будівництва АЗС або влаштування бетонного фундаменту, обкладення стін модульної АЗС цеглою тощо, зафіксовано не було. Оскаржуваний договір укладений на підставі Порядку №96/35, прокурором не доведено порушення законодавства при його укладенні та наявності підстав для визнання недійсним. Модульна АЗС є тимчасовою спорудою, отримання дозволу на виконання будівельних робіт не потрібно. Прокурором не надано доказів здійснення незаконного будівництва в районі буд. 52 по вул. Набережній Заводській у м. Дніпро. Лист Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області від 28.11.2018 №2556/11-18 не підтверджує розміщення модульної АЗС на об`єкті у водоохоронній та прибережній захисній смузі. 

16.02.2021 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив від відповідача-1, в якому він проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу – без задоволення. Зазначив, що мав повноваження щодо надання відповідачу-2 у користування частини території загального користування – «зони міського та зовнішнього транспорту», з видом покриття «зони зелених насаджень природного або штучного походження» з метою встановлення на них тимчасових споруд. Модульна АЗС, що розташована за адресою: вул. Набережна Заводська, 52 відповідає усім ознакам тимчасової споруди. Посилання, що земельна ділянка надана для будівництва та експлуатації газозаправної станції, не відповідають дійсним обставинам. Здійснення незаконного будівництва також не доведено. Доказів, що модульна АЗС розміщена в межах 100 м від річки Дніпро, у зв`язку з чим ТОВ «Востокгаз» порушено вимоги ст. 88 ВК України, не надано. Лист Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області від 28.11.2018 №25556/11-18 складений за результатами візуального обстеження, без проведення будь-яких замірів, тому не може підтверджувати визначені у ньому обставини.

Процедура.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.01.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/25/19. Розгляд справи №904/25/19 призначений у судовому засіданні на 25.02.2021 на 10.00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,65, зал засідань №507.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у судовому засіданні по справі №904/25/19 оголошено перерву до 30.03.2021 – 09:30 год. 

У судовому засіданні 30.03.2021 прокурор та представник позивача апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову. 

Повноважний представник відповідача-1 у судовому засіданні 30.03.2021 проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2 явку повноважного представника у судове засідання 30.03.2021 не забезпечив, надіслав до  суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його повноважного представника з урахуванням позиції, викладеної у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

20.10.2020 між КП “Благоустрій міста” ДМР (орган контролю, надалі – відповідач-1) та  ТОВ “Востокгаз” (користувач, надалі – відповідач-2) був укладений договір №6278 ТС про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням (надалі – договір), відповідно до п.1.1. якого орган контролю, що діє від власного імені, на підставі повноважень, наданих територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, надає користувачу об`єкт благоустрою, визначений п. 1.2 цього договору, розташований на територіях, які віднесено до сфери контролю, за плату на визначений термін для використання об`єкта не за функціональним призначенням, а користувач зобов`язується використовувати визначений              п.  1.2 цього договору об`єкт благоустрою (надалі ОБ) та здійснити оплату за тимчасове використання об`єкта благоустрою не за функціональним призначенням відповідно до умов цього договору, виконувати інші обов`язки згідно цього договору.

Згідно з п.1.2. договору найменування ОБ, який надається для використання: частина території загального користування, “зони міського та зовнішнього транспорту”, з видом покриття “зони зелених насаджень природного або штучного походження” площею 110 кв. м.          

Спосіб, в який об`єкт благоустрою буде використано не за функціональним призначенням, - встановлення не властивих об`єкту благоустрою елементів, які призначені і використовуються для викладення, демонстрації товарів, обслуговування покупців і проведення грошових розрахунків з покупцями під час продажу товарів, надання послуг у разі здійснення діяльності поза стаціонарними торговельними об`єктами.

Місцезнаходження ОБ - у районі вулиця Набережна Заводська буд.52 Новокодацький р-н у межах, визначених схемою ОБ (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що право на використання ОБ не за функціональним призначенням виникає у користувача з 20 жовтня 2020 року і діє строком до 30 червня 2021 року.

Відповідно до п.1.4. виконання цього договору та використання ОБ не за функціональним призначенням не може бути наслідком виникнення у користувача права власності на зазначені існуючі або відновлені об`єкти благоустрою та їх частини.

В розділі 2 договору наведені обов`язки сторін. Так орган контролю зобов`язаний: контролювати відповідність обсягів, строків, інших факторів тимчасового погіршення існуючого благоустрою (використання об`єктів благоустрою) умовам договору, правовстановлюючим, погоджувальним та дозвільним документам, які були підставою для оформлення договору (п.2.1.1.) У разі виявлення порушень видати користувачу  приписи  щодо  їх  усунення,  вжити  заходів для забезпечення адміністративного впливу за фактами порушень правил благоустрою території міста (п.2.1.2.). Вести листування, надавати відповіді на звернення користувача з питань, що стосуються укладеного договору ( п.2.1.3.).

Користувач зобов`язаний: в день підписання договору прийняти ОБ та в той же день підписати акт приймання-передачі ОБ у використання та укласти договір про вивіз твердих побутових відходів (п.2.2.1.). У будь-який погоджений спосіб сповістити орган контролю про завершення використання ОБ, визначений договором і відновлення благоустрою (п.2.2.2.). Своєчасно здійснювати плату за тимчасове використання ОБ не за функціональним призначенням відповідно до умов договору  (п.2.2.3.). Забезпечити відновлення первісного стану об`єкта (об`єктів) благоустрою до дати припинення дії договору (п.2.2.4.) За власні кошти усунути виявлені органом контролю недоліки у відновленні благоустрою (стану ОБ) протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної вимоги органу контролю (п.2.2.5.). Повернути органу контролю ОБ за актом приймання-передачі, підписаним органом контролю та користувачем, в останній день терміну права на використання ОБ, зазначеного в п. 1.3 цього договору, або у разі дострокового припинення цього договору з будь-яких інших підстав - протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору. ОБ вважається поверненим з моменту   підписання    сторонами    акту    приймання-передачі    ОБ.    Обов`язок    щодо   складання    акту приймання-передачі у разі повернення ОБ з використання покладається на користувача (п.2.2.6.). Забезпечити безперешкодний доступ органу контролю, інженерним службам до території ОБ  (п.2.2.7.).

В розділі 3 Договору сторони узгодили належні їм права. Так орган контролю має право: вимагати від користувача своєчасної оплати за тимчасове використання об`єкта (об`єктів) благоустрою не за функціональним призначенням відповідно до умов договору (п.3.1.1.). У випадку звернення користувача з письмовою пропозицію про продовження дії договору здійснити обстеження ОБ умов використання об`єкта (об`єктів) благоустрою), та не пізніше десяти робочих днів з дня реєстрації письмової пропозиції користувача. прийняти одне з таких рішень: про оформлення додаткової угоди до договору із користувачем про продовження терміну дії договору;  про відмову в продовженні терміну дії договору (п.3.1.2.). В односторонньому порядку розірвати договір з користувачем, в тому числі за таких підстав: виникнення ситуації внаслідок дій користувача, яка загрожує безпечній життєдіяльності людей, спричиняє пошкодження майна, призводить до непередбачуваного руйнування об`єкта (об`єктів) благоустрою; визнання у встановленому порядку такими, що втратили чинність, документів, на підставі яких було укладено договір, на підставі рішення суду; грубе порушення користувачем умов договору; невнесення плати за використання ОБ протягом двох місяців поспіль. Рішення про припинення договору приймається керівником органу контролю, оформлюється письмовим повідомленням про розірвання договору (п.3.1.3.).

В свою чергу, користувач має право: вносити на розгляд органу контролю пропозиції щодо змін і доповнень до цього договору (п.3.2.1.)  У разі відсутності зауважень після завершення використання ОБ і відновлення благоустрою, звертатись до органу контролю з пропозицією припинити дію договору до закінчення строку його дії відповідною угодою про припинення дії договору (п.3.2.2.). Передавати ОБ у використання (піднайом, суборенду) іншій(им) особі(ам) тільки за письмовою згодою органу контролю на строк, що не перевищує строку дії цього договору. Умови договору піднайму, суборенди не можуть суперечити умовам цього договору (п.3.2.3.) Виконувати з попереднього письмового дозволу органу контролю реконструкцію, технічне переобладнання та поліпшення ОБ (п.3.2.4.).

В розділі 4 договору сторони погодили порядок розрахунків за отримане право використання об`єкту благоустрою, а у розділі 5 договору - відповідальність  сторін. 

Відповідно до п.9.2. договору у разі невиконання або порушення однією зі сторін умов цього договору та за інших підстав, визначених чинним законодавством України та цим договором, цей договір може бути розірвано достроково.

Відповідно до акту приймання-передачі від 20.10.2020 відповідач-1 надав відповідачу-2 у користування Об`єкт благоустрою, визначений п. 1.2 договору, розташований на території, яка віднесена до Сфери контролю, за плату, на визначений термін для використання об`єкта не за функціональним призначенням, а відповідач-2 прийняв Об`єкт благоустрою, визначений п. 1.2 договору (а.с.67, том 3). 

Прокурор  вважає, що спірний договір укладений з порушенням вимог закону, відповідач-1 незаконно передав відповідачу-2 об`єкт благоустрою під розміщення об`єкту підвищеної небезпеки - газозаправної станції. Внаслідок чого використання земельної ділянки комунальної власності на теперішній час здійснюється відповідачем-2 всупереч вимогам чинного законодавства, а самовільно розміщений об`єкт підвищеної небезпеки створює загрозу життю, здоров`ю та майну жителів територіальної громади, а також навколишньому природному середовищу. 

Вказане і стало причиною звернення з цим позовом до суду про визнання договору недійсним та зобов`язання відповідача-2 повернути об`єкт благоустрою за актом приймання – передачі. 

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України “Про прокуратуру” прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (п. 2 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Прокурор вказував, що порушення інтересів держави у цій справі полягає в тому, що комунальним підприємством незаконно передано об`єкт благоустрою під розміщення об`єкту підвищеної небезпеки – газозаправочної станції, що суперечить вимогам чинного законодавства, а самовільно розміщений об`єкт підвищеної небезпеки створює загрозу життю, здоров`ю та майну жителів територіальної громади, а також навколишньому природному середовищу. При цьому, прокурор посилався на положення ст.1, 8 Закону України “Про об`єкти підвищеної небезпеки”. Свої доводи прокурор підтвердив листом Державного агенства водних ресурсів від 28.11.2018 за №2556/11-18 про те, що спірна земельна ділянка знаходиться у водоохоронній та прибережній смузі р. Дніпро; листами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 31.01.2019 за №923-19/04 та від 29.12.2018 за №10674-16/04 про реєстрацію за відповідачем-2 об`єкта підвищеної небезпеки ІІ класу за спірною адресою м. Дніпро, вул. Набережна Заводська,52. 
Прокурор також посилався на те, шо на виконання положень статті 23 Закону України “Про прокуратуру”  повідомив Дніпровську міську раду (позивача у справі) щодо представництва інтересів держави в суді, що підтверджується листом від 10.12.2018 за №05/1-782вих-18.  Про порушення законодавства при укладенні аналогічних договорів повідомляв міську раду 19.10.2018 листом за №05/1-664вих-18.
На вказані повідомлення прокурора міською радою була надана відповідь від 01.11.2018 за №7/11-3233, що вказаними договорами норми п.1.5. Порядку не порушувалися. 
За наведених обставин апеляційний суд доходить висновку, що прокурором доведено підстави представництва інтересів держави в суді, про що було зазначено в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 у цій справі та з цього приводу іншими учасниками справи рішення суду першої інстанції не оскаржується. 
Підстави  недійсності правочину визначені, зокрема у ст. 215 ЦК України, а саме  недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України. 
Підставою недійсності оспорюваних договорів прокурор зазначає недотримання сторонами при їх укладанні положень ст. ст. 1, 8, 12 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 1.5 Порядку передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг. 
Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до    ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією    Конституцією    межах і відповідно до законів України. Згідно зі   ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає   Закон України “Про благоустрій населених пунктів”.   

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч. ч. 1, 4 ст. 20 ЗУ “Про благоустрій населених пунктів”).
Правила благоустрою території міста Дніпропетровська затверджені рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 №44/43.
Пунктом 3.2.1 Правил №44/43 встановлено заборону: здійснювати на об`єктах благоустрою міста господарську діяльністю з порушенням вимог чинного законодавства України у сферах землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров`я та охорони навколишнього природного середовища; самовільно порушувати об`єкти благоустрою (їх частини) та /або використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема: розміщувати на території загального користування поза межами  ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торговельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торговельні столи, вітрини, торговельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.
Рішенням Дніпровської міської ради від 19.09.2018 №96/35 затверджено Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг (який діяв на час укладення спірного договору).
Дія Порядку розповсюджується на використання не за функціональним призначенням об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Дніпра та не розповсюджується на використання не за функціональним призначенням об`єктів державної та приватної форм власності. 
Згідно п. 1.3. Порядку КП «Благоустрій міста» в процесі здійснення статутної діяльності керується Порядком. 
Відповідно до п.2.2. Статуту КП “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міськради від 24.10.2018 №62/36, предметом господарської діяльності підприємства є, в тому числі, надання об`єктів благоустрою та/або елементів благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання суб`єктам господарювання та/або іншим особам, які ведуть чи мають намір вести господарську або іншу діяльність на об`єктах та/або елементах благоустрою при реалізації потреб для об`єктів сфери відпочинку, розваг, споживчого ринку та сфери послуг. 
Відповідно до п. 1.5. Порядку, даний Порядок застосовується у випадках проведення таких робіт (здійснення заходів) на території м. Дніпра загального користування з нефункціональним використанням об`єктів благоустрою, віднесених до сфери контролю: зокрема, розташування контейнерів, штучних архітектурно – об`ємних елементів, у тому числі, але не виключно, альтанок, бесідок, ротонд, пергол, трельяжів, арок, кіосків, павільйонів, палаток, знаків, садово – паркових меблів, обладнання ігрових та господарських майданчиків. 
Як було зазначено та досліджено судом вище, згідно п. 1.2. спірного договору сторони визначили спосіб, в який об`єкт благоустрою буде використано не за функціональним призначенням – встановлення не властивих об`єкту благоустрою елементів, які призначені і використовуються для викладення, демонстрації товарів, обслуговування покупців і проведення грошових розрахунків з покупцями під час продажу товарів, надання послуг у разі здійснення діяльності поза стаціонарними торговельними об`єктами. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний договір укладений уповноваженою на те особою КП “Благоустрій міста” Дніпровської міської ради та його предмет не суперечить діючому на момент укладення договору законодавству. 
Відповідачем-2 не заперечується, що за адресою об`єкта благоустрою здійснюється розміщення багатопланової автозаправної станції, що виготовлена як цілісний заводський набір (не є об`єктом будівництва та дає можливість підключення до функціонування модульної АЗС без виконання будь-яких будівельних робіт).
Відповідно до п. 3.18 Порядку №96/35 орган контролю терміну дії договору: контролює відповідність обсягів, строків, інших факторів тимчасового погіршення існуючого благоустрою (використання об`єктів благоустрою) умовам договору, правовстановлюючим, погоджувальним та дозвільним документам, які були підставою для оформлення договору; - у разі виявлення порушень видає Заявнику приписи щодо їх усунення, вживає заходів адміністративного впливу за фактами порушень правил благоустрою території міста; - коригує вартість плати згідно з фактичними умовами виконання робіт (використання об`єктів благоустрою); - веде листування, надає відповіді на звернення юридичних осіб і громадян з питань, що стосуються укладеного договору.
Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем-2 умов спірного договору та складання приписів або направлення листів щодо усунення будь-яких порушень. В будь-якому випадку, факт неналежного виконання умов договору, за його встановлення, як правильно зазначив суд першої інстанції, не може бути підставою визнання договору недійсним, що визначається за законодавством на момент його укладення, а є підставою для розірвання договору відповідно до п. 3.1.3. договору.

Усі подані прокурором у справі докази стосуються договору 2018 року, а не спірного договору від 20.10.2020, тому не можуть підтверджувати порушення законодавства саме при укладанні оспорюваного прокурором договору від 20.10.2020. 

Прокурором не доведено порушення сторонами при укладенні договору ст. ст. 1, 8, 12 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 88 Водного кодексу України. 

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним, у зв`язку з чим також правомірно відмовив у задоволенні похідних позовних вимог про повернення об`єкту благоустрою. 

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені   ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд  
   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/25/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/25/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї апеляційної скарги покласти на апелянта – Прокуратуру Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06.04.2021.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                             Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                             О.В. Березкіна