Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/119/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2021, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого варником в КФ «Східні ласощі», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП – НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1  визнаний винний  в тому, що 21.01.2021 р. об 09-00 год., керуючи з ознаками наркотичного сп`яніння транспортним засобом — «ВАЗ 2121», д/н НОМЕР_2 по вул.Андріївська в м.Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги апелянт мотивує наступним.
Вимоги працівників поліції були незаконними, тому вважає, що він не зобов`язаний був їх виконувати. Транспортний засіб був безпідставно зупинено.
Працівниками поліції не встановлено в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення та безпідставно задокументовано факт його скоєння, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188672 не містить даних про скоєння адміністративного правопорушення, а тому є неналежним доказом.
Ознаки стану сп`яніння були виявлені працівниками поліції без застосування технічних засобів фіксації, як того вимагають нормативні акти.
Вказує, що погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, прибув до будівлі КНП «КОНД КОР», однак через затягування часу працівниками патрульної поліції був змушений відмовитись від проходження огляду.
Співробітниками поліції не було роз`яснено права. До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не долучено акт огляду на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 не було надано можливості пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння не проводився.
Свідки зафіксували лише відмову від проходження огляду та виразили заздалегідь сформовану думку поліцейського.
Відсторонення від керування транспортним засобом працівниками поліції здійснено не було.
В матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази пред`явлення законної вимоги працівниками поліції проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та в його інтересах захисника - адвоката Грібенчука А.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження     в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності       із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа         в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах   і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини “Бендерський проти України” від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді “заслухані”, тобто належним чином вивчені.
Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1  належно не виконані, зважаючи на таке.
Так, за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП України, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п. 2. 5 ПДР України).
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).
Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року  № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються 
в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з 
МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, 
проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про 
адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. 
Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, 
проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з 
яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або 
долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі 
встановлення стану сп`яніння.
Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вивчивши матеріали провадження безпосередньо, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах адміністративного провадження відсутнє підтвердження щодо порушення ПДР ОСОБА_1 , що стало причиною зупинки транспортного засобу.

З матеріалів провадження вбачається, що час заповнення направлення на огляд до КНП «КОНД КОР» не відповідає часу на відеозапису з якого у поліцейського виникли підозри про перебування особи під впливом наркотичних засобів.
До того ж, в направленні на огляд водія не заповнена графа, до якого саме протоколу складено дане направлення.
Також, в зібраних матеріалів працівників поліції відсутнє підтвердження проведення огляду на місці працівників поліції.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 188672 від 21.01.2021, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення ОСОБА_1 на огляд до КНП «КОНД КОР» та відеозапис.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 188672 від 21.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2021 року, о 09 годині 00 хвилин в м. Кропивницький по вул.. Андріївська, керуючи автомобілем ВАЗ 32121, д.н. НОМЕР_2 , перебував з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).
В судовому засідання ОСОБА_1 зазначив, що 21.01.2021 об 09 годині керував автомобілем ВАЗ 32121, д.н. НОМЕР_2 в м. Кропивницький по вул.. Андріївська та був зупинений працівниками поліції. Причину зупинки автомобіля працівники поліції пояснили, що не робила підсвітка. Запитали, чому червоні очі у ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі на що ОСОБА_1 погодився. Сівши в автомобіль поліцейських поїхали до медичного закладу, Оскільки пройшло досить багато часу, проте огляд так і не проводився, поїхав на роботу. Приїхавши по місцю роботи ОСОБА_1 рекомендували повернутися в медичний заклад та пройти огляд на стан сп`яніння, який в подальшому показав негативний результат.
  Для повного та всебічного з`ясування обставин справи у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що було зупинено транспортний засіб, оскільки не працює габаритний ліхтар справа. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи не вживав наркотичні засоби та вказав, що є підстави вважати, що останній знаходиться в стані наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей та неприродна блідість обличчя). Було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Потім починається відеозапис із залучення свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції,  під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на зазначені порушення допущені працівниками поліції не звернув уваги, а тому дійшов до помилкового висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявне порушення процедури огляду, як того вимагає положення ст. 266 КУпАП.
Виходячи із матеріалів адміністративного провадження вбачається, що працівники патрульної поліції не дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП.
Крім того, під час апеляційного перегляду встановлено сумнівність щодо виявлених працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, оскільки було зазначено, що в ОСОБА_1 зіниці очей не реагують на світло, в той час відповідно до відеозапису працівник поліції лише словесно вказав про таку ознаку, не встановлюючи її, а також апеляційний суд враховує той факт, що зупинка транспортного засобу відбулася приблизно о 09 годині 00 хвилин ранку в світлий час доби, тому в апеляційного суду є сумніви щодо того факту, яким чином можливо було виявити вказану ознаку. Крім того, працівником поліції було встановлено ознаку сп`яніння — виражене тремтіння пальців рук, але відповідно до відеозапису така ознака не встановлювалася.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу поліції МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля – евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння.
Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу водія ОСОБА_1 , тобто належне виконання цих вимог закону, як протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188672 від 21.01.2021 року /а. с. 1/, так і матеріали адміністративної справи – не містять.
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Згідно ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі “Кобець проти України” (з урахуванням первісного визначення принципу “поза розумним сумнівом” у справі “Авшар проти Туреччини”) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, при винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи правопорушника, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не спростовано, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння) відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене,  апеляційний суд приходить до  висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.     

Керуючись ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
            Постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2021, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду В.В. Кабанова