ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 17 червня 2021 р. 	Справа № 520/11306/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання  Севастьянової А.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення з питань стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС України у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від       13.01.2021 , головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 19.01.21 року по справі       №       520/11306/2020
за позовом               Товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М"        
до              Головного управління ДПС України у Харківській області                         
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі № 520/11306/2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного у правління ДПС у Харківській області  № 00000540518 від 27.11.2019, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ на суму 61451,00 грн та нараховано штрафні санкції у сумі 30725,50 грн, № 00000550518 від 27.11.2019, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 69193,00 грн, №00000560518 від 27.11.2019, яким накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091, код ЄДРПОУ 36455491) судовий збір у сумі 2 435,85 грн. (дві тисячі чотириста тридцять п`ять гривень) 85 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43143704).
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України  залишено без задоволення. 
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі № 520/11306/2020  залишено без змін.
03.06.2021 до Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 520/11306/2020, в обґрунтування якої вказує, що у резолютивній частині відзиву на апеляційну скаргу відповідача позивачем відповідно до вимог ч.7 ст. 139 КАС України зроблено заяву про надання доказів, підтверджуючих кінцевий розмір витрат на професійну допомогу, протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надає до Другого апеляційного адміністративного суду детальний опис наданих АБ «Євгенія Терпелюка» послуг у суду апеляційної інстанції, акт №01/06-5 приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2021, посвідчену копію платіжного доручення № 229 від 27.03.2020, за якими загальний розмір витрат за надання послуг адвоката становить 10000 грн, що, на думку заявника, є обґрунтованим, доведеним та співмірним по відношенню до складності справи, наданих послуг, часу, витраченому адвокатом і є пропорційним до обсягу наданих послуг. У зв`язку з чим, посилаючись на правові позиції Європейського суду з прав людини викладені у рішенні від 28.11.2002 по справі «Лавентс проти Латвії», та Верховного Суду, викладену в постанові від 11.04.2018 у справі №815/4300/17, просить задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання правничої допомоги у розмірі 10000 грн.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України). 
Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт. 
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.астина статті 134 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України). 
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. 
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат у розмірі 10000 грн. позивачем надано до матеріалів справи копії договору № 10/04/2019-1 про надання юридичних послуг від 10.04.2019, детального опису наданих послуг від 19.05.2021, акту приймання передачі наданих послуг № 01/06-5 від 01.06.2021 за договором про надання юридичних послуг № 10/04/2019-1 від 10.04.2019 на загальну суму 10000 грн.
Так, дослідивши зміст вказаного акту приймання-передачі наданих послуг №01/06-5 за договором про надання юридичних послуг №10/04/2019-1 від 10.04.2019, судом встановлено, що позивачем отримано наступні послуги адвоката:
-          підготовка відзиву на апеляційну скаргу відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №520/11306/2020 за адміністративним позовом ТОВ «Акін-М» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень – 8 годин;
-          забезпечення участі у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції – 2 години.
В акті зазначено, що вартість за одну годину роботи адвоката складає 1000 грн. Час витрачений на надання послуг – 10 години. 
Вартість фактично наданих послуг в період з 13.01.2021 по 01.06.2021 становить 10000 грн. та входить в суму оплати згідно договору про надання юридичних послуг № 10/04/2019-1 від 10.04.2019. 
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Так, в поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях представник відповідача, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, від 04.11.2019 у справі №9901/264/19, від 17.10.2018 у справі №301/1894/17, наполягає, що надані представником позивача акти прийому-передачі наданих послуг лише зазначають, що було витрачено ту чи іншу кількість годин, хвилин на здійснення тих чи інших дій. Однак, документально не підтверджено, що саме такі дії були вчинені і в такому обсязі. У зв`язку з чим, вказує, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. не підтверджений належними аргументами, які б доводили необхідність та неминучість понесення правничих витрат. Більш того, невідомо, як саме було розраховано адвокатом розмір годин, які будуть витрачені на супроводження справи.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.
Щодо заяви в частині відшкодування витрат на правничу допомогу за підготовку відзиву на апеляційну скаргу відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №520/11306/2020 за адміністративним позовом ТОВ «Акін-М» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень у розмірі 8000 грн. із розрахунку 1000 грн. за 1 годину роботи адвоката, колегія суддів вважає такий розмір витрат необґрунтованим та очевидно завищеним, оскільки зі змісту вказаного відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що відзив, за виключенням перших двох аркушів, де наведено аргументи незгоди з апеляційною скаргою відповідача, повністю дублює зміст позовної заяви, витрати за складання якої було відшкодовано судом апеляційної інстанції постановою від 27.05.2021 в розмірі 4000 грн, а тому обґрунтованим та співмірним до обсягу виконаної адвокатом роботи буде розмір витрат за надання правничої допомоги в цій частині на рівні 1000 грн, що відповідає вартості однієї години роботи адвоката. 
З приводу відшкодування витрат на правничу допомогу в частині, що стосується забезпечення участі в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн із розрахунку 1000 грн. за 1 годину роботи адвоката, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та встановивши, що всього в суді апеляційної інстанції було проведено три судових засідання (22.04.2021, 20.05.2021 та 27.05.2021), з яких лише одне відбувалося за участю представника позивача (20.05.2021), вважає, що обґрунтованим розміром витрат за надання правничої допомоги в цій частині буде 1000 грн, що відповідає вартості однієї години роботи адвоката. 
Таким чином, загальна сума витрат за надання позивачу правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню становить 2000 грн. 
З огляду на викладене, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в детальному описі витрат на правничу допомогу та акті виконаних робіт за договором №10/04/2019-1 про надання юридичних послуг від 10.04.2019, колегія суддів вважає, що заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення з питань стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути на користь позивача суми наведених вище витрат в розмірі 2000 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача
Керуючись ст.ст.132, 134, 139, ч.4 ст.229, ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -     

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (вул. Танкопія, б. 14, кв. 112, м. Харків, 61091, ЄДРПОУ 36455491) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ 43983495) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі) грн. 00 коп. . 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Перцова Т.С.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Русанова В.Б.    Жигилій С.П.