Ухвала
 
15 квітня 2021 року
місто Київ
 
справа № 619/282/18
провадження № 61-4561ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про поновлення порушеного права,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_2 у січні 2018 року звернулася до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно побудовані ним льох та гараж, які побудовано з грубим порушенням державних будівельних норм.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 знести самовільно побудовані льох та гараж, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 18 березня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
У квітні 2021 року від заявника надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано докази на підтвердження сплати судового збору виправлену касаційну скаргу із зазначенням обґрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
-          оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
-          судом першої інстанції всупереч частині восьмій статті 83 ЦПК України після закриття підготовчого провадження прийнято клопотання третьої особи про долучення до матеріалів справи письмових доказів;
-          судами першої та апеляційної інстанцій не досліджені письмові докази, подані позивачем, а саме: договір дарування від 20 жовтня 2006 року, технічний паспорт на житловий будинок та геодезичну зйомку домоволодіння, дослідження яких призвело до встановлення обставин не на користь позивача. Крім того, зазначений технічний паспорт на житловий будинок є неналежним доказом на підтвердження розташування домоволодіння та господарських споруд; не досліджено докази та не встановлено обставини щодо виявлення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України у 2017 році порушень відповідачем державних будівельних норм і правил під час будівництва ним гаражу та льоху;
-          судами безпідставно не застосовано частину шосту статті 13 ЦК України щодо зловживання позивачем її правами;
-          судом першої інстанції проігноровано клопотання відповідача про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
-          суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України;
-          рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовим висновкам, викладеним, зокрема у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 685/1537/17-ц (провадження № 61-13076св19), відповідно до зазначеного висновку позивач зобов`язана була довести факт самочинного будівництва, порушення її прав як власника суміжної земельної ділянки та обґрунтованості захисту її прав лише у такий спосіб як знесення.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення судів першої та апеляційної інстанцій зазначені підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пунктах 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зокрема рішення суду апеляційної інстанції від 16 лютого 2021 року, повний текст якого складено 19 лютого 2021 року та отримано заявником 27 лютого 2021 року.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи, що повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року складено 19 лютого 2021 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався з 20 лютого 2021 року, відповідно, закінчився - 21 березня 2021 року.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня складання повного судового рішення звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.
IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
V/ ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
У касаційній скарзі заявник просить зупинити дію рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року.
Однак, касаційна скарга не містить обґрунтованих доводів на підтвердження підстав зупинення дії оскаржуваних рішень.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення судів першої та апеляційної інстанцій, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Дергачівського районного суду Харківської області цивільну справу № 619/282/18 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про поновлення порушеного права.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            І. Ю. Гулейков

                                                                                                            В. В. Яремко